Într-o societate decadentă, arta,
dacă este oglinda societății, va reflectă de asemenea decadență.
Și în afară de cazul în care vrea să se rupă de funcția sa socială,
Arta trebuie să arate că lumea se schimbă.
Și să ajute la schimbare
- Ernst Fisher -
Revolte înverșunate împotriva planului guvernului
de evitare privind intrarea în incapacitate de plată a împrumuturilor sale...
... este ceea ce menține șomajul
ridicat și trebuie să crească...
doar pentru că există un exces de bunuri disponibile...
toți aceștia sunt bani împrumutați...
iar datoria altor țări deținută de bănci...
B-A-N-I sub forma unui împrumut personal convenabil...
...țigări cu filtru care furnizează gustul...
lichior de malț de 45 de grade... Ești Tare!...
... planurile SUA de bombardare a Iranului...
...America sponsorizează atacuri teroriste în Iran...
Bunica mea a fost o persoană minunată
care m-a învățat cum să joc Monopoly.
Ea a înțeles că numele jocului înseamnă a acumula.
Ea ar fi acumulat totul și ar fi...
putut eventual deveni maestră a jocului.
și apoi ar fi putut să-mi spună mereu același lucru.
Ar fi putut să se uite la mine și să-mi spună:
într-o zi vei învăța cum se joacă acest joc.
Într-o vară am jucat zilnic Monopoly, cât era ziua de lungă,
Și în acea vară am învățat cum se joacă jocul.
Atunci am înțeles, că singurul mod în care se poate câștiga...
este să te dedici total achizițiilor.
Am început să înțeleg banii și posesiunile...
acesta este modul în care poți marca mereu.
și până la sfârșitul acelei veri
am devenit mult mai nemilos decât bunica mea.
Eram gata să încalc regulile, dacă în acest fel puteam câștiga jocul...
Și am stat lângă ea jucând până când cineva pierdea.
I-am luat tot ceea ce avea. Am privit-o
dându-și ultimul dolar într-o înfrângere zdrobitoare.
Și apoi a mai avut încă un lucru să mă învețe.
Apoi mi-a spus:
"Acum totul intra la loc în cutie.
Toate aceste case și hoteluri.
Toate căile ferate și companiile de servicii publice...
Toate acele proprietăți și toți acei bani minunați...
acum totul intra înapoi în cutie.
Nimic din toate acestea nu ți-au aparținut cu adevărat.
Asta mi-a dat foc pentru o vreme.
Dar acestea au fost aici cu mult înainte de a te așeza la masa de joc
și vor fi aici și după ce vei fi murit - jucătorii vin și pleacă.
Case și automobile...
Titluri și haine...
Chiar și propriul trup".
Deoarece tot ce procur, ce consum și acumulez
se va întoarce înapoi în cutie și voi pierde tot.
Prin urmare trebuie să vă întrebați,
când ați fost avansați în sfârșit ultima oară,
când ați făcut cumpărături ultima oară,
când ați cumpărat un cămin ultima oară,
când v-ați asigurat securitatea financiară,
și ați urcat pe scara succesului până la
cea mai înalta treaptă pe care puteați urca...
Și fiorul dispare
și se va risipi...
Și apoi ce?
Cât de departe trebuie să cobori pe acel drum
înainte de a vedea unde duce?
Ați înțeles cu siguranță
că nu va fi niciodată de ajuns.
Trebuie deci să vă puneți întrebarea:
Ce are importanță?
Sunt Grozavi!
Sunt Bogați!
Și sunt Răsfățați!
Spectacolul nr.1 al Americii se întoarce
Gentle Machine Productions prezintă
Un film de Peter Joseph
Pe vremea când eram un tânăr
care se maturiza în New York
am refuzat să jur credință steagului american.
Bineînțeles c-am fost trimis în biroul directorului
Și întrebat de ce nu vreau să jur credință,
ca toți ceilalți.
Am spus: toată lumea a crezut cândva, ca pământul este plat
dar nu a fost așa.
Și am explicat că America datorează tot ce are
altor culturi
și națiuni
și că mai degrabă aș jura credință
pământului
și tuturor celor de pe acesta.
Inutil să spun că n-a durat mult
până am abandonat școala complet
și mi-am făcut un laborator în dormitor.
Acolo am început să învăț despre știință
și despre natură.
Apoi am realizat
că universul este guvernat de legi
și că ființă umană
împreună cu însăși societatea
nu face excepție de la aceste reguli.
Apoi a venit crahul din 1929.
Care a început ceea ce numim noi astăzi
"Marea Depresie".
Mi-a fost greu să înțeleg de ce milioane de oameni
au rămas fără loc de muncă, fără casă, înfometați,
când erau atâtea fabrici.
Resursele erau neschimbate.
Atunci mi-am dat seama
că regulile jocului economic
erau invalide, în mod inerent.
La puțin timp a început cel de-al 2-lea Război Mondial
în care diferite națiuni
se distrugeau sistematic.
Mai târziu am calculat distrugerile
și resursele risipite
cu războiul,
care puteau fi ușor folosite pentru orice
nevoie umană de pe planetă.
Încă de atunci am urmărit umanitatea
pregătindu-și scenă pentru propria sa extincție.
Am urmărit cum prețioasele resurse finite
sunt risipite și distruse în mod continuu
în numele profitului și piețelor libere.
Am urmărit cum valorile sociale ale societății sunt reduse
la o bază artificială de materialism
și consum lipsit de judecată.
Și am urmărit cum puterile monetare
controlează structura politica
ale presupuselor societăți libere.
Am 94 de ani acum.
Și mă tem că preocuparea mea
este aceeași cu cea
de acum 75 de ani.
Porcăria asta trebuie să plece.
ZEITGEIST
MERGÂND ÎNAINTE
"Să nu te îndoiești niciodată ca un mic grup de cetățeni
atenți și devotați poate schimba lumea.
Într-adevăr, este singurul lucru care a fost făcut vreodată."
- Margaret Mead -
Partea Întâi: Natura Umană
Deci, ești un savant
și undeva de-a lungul drumului, întipărit în capul tău
se afla inevitabilul "natura versus nutriție"
și acesta se afla chiar lângă Coca Cola versus Pepsi
sau Grecii versus Troienii.
Deci, natura versus nutriție, aceasta, până acum
a oferit o viziune complet simplificata despre
acolo unde se afla influențele.
Influențe de la cum o celulă face față
unei crize de energie și până la
ce anume ne face pe noi ceea ce suntem, la cele mai individualiste
nivele de personalitate.
Și ceea ce ai obținut este aceasta complet falsă dicotomie
construită în jurul naturii și anume ca determinismul
sta la baza tuturor cauzalităților.
Viața este ADN și acesta este codul codurilor
și Sfântul Graal, și totul este condus de acesta...
pe de altă parte, acesta este mai mult o
perspectivă social-științifică reprezentând faptul că
noi suntem "organisme sociale"
iar biologia este noroiul vâscos.
Oamenii sunt neinițiați în biologie
și evident ambele puncte de vedere sunt inepții.
Ceea ce vedeți în schimb este că
este practic imposibil de înțeles
cum lucrează biologia
în afara contextului ambiental.
Este Ereditar
Una dintre opiniile cele mai nebunești
încă larg răspândite și
potențial periculoase este aceasta:
"A, acela este un comportament ereditar".
Acum, ce semnificație are aceasta?
Asta înseamnă tot felul de chestii subtile dacă
știi biologie modernă, dar pentru cei mai mulți oameni
de acolo, ceea ce denaturează sensul este:
o viziune determinista asupra vieții;
înrădăcinată în biologie și genetică;
gene egal lucruri care nu pot fi schimbate;
gene egal lucruri care sunt
inevitabile și ați face mai bine dacă nu
ați risipi resurse încercând să le reparați;
ați putea la fel de bine să nu mai antrenați energii sociale în încercarea
de a le îmbunătăți întrucât sunt inevitabile și de neschimbat...
și asta este pur și simplu un nonsens.
Afecțiune
Este larg răspândită ideea că situații precum
ADHD sunt programate genetic
situații precum schizofrenia sunt programate genetic.
Adevărul este cu totul altul.
Nimic nu este programat genetic.
Există boli extrem de rare
un mic eșantion
extrem de slab reprezentat din populație
care este într-adevăr determinat genetic.
Situațiile cele mai complexe
ar putea avea o predispoziție ce are o componentă genetică
dar o predispoziție nu este același lucru cu o predeterminare.
Toate cercetările privind sursa bolilor genomului
au fost sortite eșecului, chiar înainte ca cineva să se fi gândit la asta,
pentru că, cele mai multe boli nu sunt predeterminate genetic.
Bolile de inimă, cancerul, accidentele vasculare cerebrale,
afecțiunile reumatice, bolile autoimune în general
bolile psihice, dependentele...
nici una dintre acestea nu este determinată genetic.
Cancerul de sân de exemplu, din 100 de femei care au cancer la sân
numai 7 poarta această boală în gene.
93 au contractat-o din alte cauze,
iar din 100 de femei cu gene care pot determina boala
nu toate vor avea cancer.
Comportamentul
Genele nu sunt cauze care să ne influențeze comportamentul
într-un mod anume, indiferent de mediul în care trăim.
Genele ne furnizează diferite posibilități prin care să răspundem mediului.
și se pare că unele dintre influențele timpurii
ale copilăriei și modul de creștere a copilului
afectează modul în care se dezvolta genele
realmente deschizând sau închizând gene diferite
pentru a te pune pe o pistă de dezvoltare diferită,
care să se potrivească mediului din care faci parte.
Așadar, de exemplu:
Un studiu efectuat în Montreal, pe victimele sinucigașe
a pus în evidență la autopsia făcută pe creierele acestor oameni,
faptul că victimele suicidelor
(în majoritatea lor, tineri)
au fost abuzate în copilărie, iar abuzurile practic
au produs o schimbare genetică a creierului,
care nu este prezenta la cei care nu au fost abuzați.
Acesta este un efect epigenetic
unde "epi" înseamnă "deasupra", așadar
influența epigenetică se produce
datorită mediului, fie pentru a activa sau fie pentru a inhiba anumite gene.
În Noua Zeelandă a fost efectuat un studiu
într-un oraș numit Dunedin
în care câteva mii de indivizi
au fost studiați încă de la naștere, până la vârsta de 20 de ani.
Ceea ce au descoperit era că ar putea identifica
o mutație genetică, o genă anormală
ce ar fi avut o oarecare legătură cu
predispoziția de a comite acte de violență,
dar numai dacă persoana a fost de asemenea
supusă unor grave abuzuri în copilărie.
Cu alte cuvinte, un copil cu această genă anormală
n-ar mai fi probabil mai violent decât oricare altul
și, de fapt, ei au avut o rată a violentelor
mai mică decât a oamenilor cu gene normale
atât timp cât nu au fost abuzați în copilărie.
Iată un bun exemplu al modului
în care genele nu sunt "cauza tuturor relelor".
Un procedeu tehnic imaginar prin care puteți
extrage o anumită gena dintr-un șoarece
iar acel șoarece și descendenții săi nu vor mai avea acea genă.
Ați "suprimat" acea genă.
Prin urmare, exista o singură gena care codifica
pentru o proteină ceva ce are cumva de a face
cu învățarea și memoria și prin aceasta demonstrație imaginara...
ați "suprimat" acea genă și
aveți acum un șoarece care nu mai învață la fel de bine.
"Ah! Un fundament genetic pentru inteligența!"
Ceea ce a fost mult mai puțin remarcat în acest studiu de referință
ce a fost popularizat prin mass-media în stânga și în dreapta
a fost faptul că acei șoareci alterați genetic, luați
și crescuți într-un mediu stimulativ mult mai bogat
decât șoarecii voștri normali dintr-o cușcă de laborator,
și-au depășit complet handicapul.
Prin urmare, atunci când se spune dintr-un punct de vedere modern
ca "acest comportament este determinat genetic"
în măsura în care acest mod de exprimare poate fi valabil,
ceea ce spuneți este că: exista
o contribuție genetică la modul în care acest
organism răspunde la mediu;
genele pot influența
gradul de pregătire cu care un organism va
trata o anumită provocare a mediului.
Știți, nu aceasta este versiunea pe care majoritatea oamenilor o au în minte
și nu pare să fie nici "oratorie de stradă"
ci a marșa dincolo de vechea
versiune a "moștenirii ereditare"
și nu este chiar atât de departe de istoria eugeniei
și altele asemănătoare.
Este o concepție greșită, larg răspândită
și este una potențial destul de periculos.
Un motiv privind
explicația biologică pentru violență...
și un motiv ca hipnoza este
potențial periculoasă, nu e numai fals
dar poate face și rău...
deoarece, dacă crezi în el
ai putea spune foarte ușor:
"ei bine, nu mai putem face nimic"
pentru a schimba predispoziția
oamenilor de a deveni violenți;
tot ce putem face este să-i pedepsim, să-i închidem
sau să-i executăm,
în schimb nu ne preocupăm cu schimbarea
mediului social sau de premizele sociale
care pot face ca oamenii să devină violenți pentru că
acest lucru "este irelevant".
Argumentul genetic ne acorda luxul ignorării
factorilor istorici și sociali, din trecut și viitor
și, în cuvintele lui Louis Menand
care a scris în New Yorker
Cu mare abilitate, a spus:
"totul se afla în gene...o explicație pentru cum stau lucrurile,"
care nu pune în pericol felul în care sunt.
De ce s-ar simți cineva nefericit
sau ar avea un comportament antisocial
când acea persoană trăiește
într-una dintre cele mai libere și mai prospere națiuni de pe pământ.
Nu poate fi sistemul.
"Trebuie să fie o greșeală pe undeva".
Ceea ce e un mod bun de abordare.
Așadar, argumentul genetic este nepăsarea
care ne dă dreptul să ignorăm
factorii sociali, economici și politici
care de fapt stau la baza
multor probleme comportamentale.
Studiu de caz: Dependenta
Dependenta este de obicei
considerată a fi o problemă legată de droguri
dar, dacă o privim în linii mari,
aș defini dependenta ca pe orice comportament
care este asociat cu lăcomia,
cu o ușurare temporară
și cu consecințe negative pe termen lung,
împreună cu un control insuficient asupra acesteia, astfel încât acea persoană
își dorește să renunțe sau promite să o facă
dar nu poate
și când veți înțelege asta, veți vedea că
există mult mai multe dependente
decât pur și simplu cele legate de droguri.
Există dependenta de muncă; dependența de cumpărături;
de internet, de jocuri video...
Există dependenta de putere. Oamenii care au puterea, dar
vor mai mult și mai mult; nimic nu le este de ajuns vreodată.
Achizițiile. Corporațiile care trebuie să acumuleze din ce în ce mai mult.
Dependența de petrol
sau cel puțin de bogăția și de produsele care ne sunt
accesibile datorită petrolului.
Uitați-vă la consecințele negative asupra mediului.
Noi distrugem însuși pământul
pe care locuim, de dragul acestei dependente.
Acum, aceste dependente sunt mult mai
devastatoare în consecințele sociale pe care le au,
decât obiceiul de a consuma cocaina sau heroina al pacienților mei din cartierul de Est.
Totuși, sunt răsplătiți și considerați persoane respectabile.
Directorul companiei de tutun care obține un profit mai mare
va primi o recompensă pe măsură.
El nu va suporta nicio consecință negativă legală sau de altă natură.
De fapt el este un respectat membru în
staff-ul de conducere al mai multor corporații.
Dar bolile asociate fumatului
omoară 5 milioane și jumătate de oameni în lume în fiecare an.
În Statele Unite fumatul ucide 400 000 de oameni pe an.
și acești oameni sunt dependenți de ce? De profit.
La un asemenea grad de dependența au ajuns
încât sunt în faza de negare
referitor la impactul activității lor,
negare care este tipică persoanelor dependente.
Iar aceasta este una respectabilă.Este respectabil
să fii dependent de profit, indiferent de cost.
Deci ceea ce este acceptabil și ce este respectabil
este un fenomen arbitrar extrem în societatea noastră
și se pare că cu cât răul este mai mare
cu atât mai respectabilă este dependentă.
Mitul
Exista un mit general, ca drogurile în sine produc dependentă.
De fapt, războiul privind drogurile se întemeiază pe
ideea că dacă interzici sursa
drogurilor poți astfel trata dependentă.
Acum, dacă înțelegem dependenta într-un sens mai larg
vedem că nimic în sine nu dă dependență.
Nicio substanță, nici un drog nu este de la sine creator de dependența
și nici un comportament nu este de la sine dependent.
Multe persoane pot merge la cumpărături fără să devină dependente de asta.
Nu oricine devine dependent de mâncare
Nu toți cei care beau un pahar de vin devin alcoolici.
Deci problema principală este ce anume face oamenii predispuși,
deoarece este o combinație între un individ predispus
și substanța potențial creatoare de dependenta sau comportamentul
care face să înflorească din plin dependentă.
Pe scurt, nu drogul crează dependenta,
ci predispoziția individului
de a deveni dependent de o substanță sau de un comportament.
Mediul
Dacă vrem să înțelegem ce
anume îi face pe unii predispuși
trebuie să ne uităm la experiența de viață.
Vechea idee, care chiar dacă e veche este încă susținută
în linii mari, cum ca dependentă este cauzată genetic
este pur și simplu nesusținută științific.
Cauza de fapt este ca anumite experiențe de viață
fac oamenii să devină predispuși.
Experiențele vieții nu formează doar personalitatea
și nevoile psihologice ale persoanei,
ci și gândirea în anumite moduri.
Iar acest proces începe în uter.
Pre-natalitatea
S-a arătat, de exemplu
că dacă mamele sunt supuse unor factori de stres în timpul sarcinii
copiii lor au mai multe șanse să dezvolte
trăsături care să-i predispună la vicii
și asta pentru că dezvoltarea este modelată
de către mediul social și psihologic în care se formează.
Așadar, biologia umană este foarte mult influențată
și programată de către experiențele de viață care încep încă din uter.
Mediul tău înconjurător nu începe de la naștere.
Mediul începe de îndată ce ai un nucleu,
de îndată ce ești un fetus, ești supus oricărei
influențe informaționale care vine prin intermediul sistemului
circulator al mamei, al hormonilor, al nivelului de nutrienți...
Un exemplu de referință a acestui fapt...
este ceea ce s-a numit Iarna Foametei Olandeze.
În 1944, naziștii ocupaseră Olanda
și pentru varii motive au decis
să ia toată hrana disponibilă și să o trimită în Germania;
timp de trei luni toată lumea era înfometata
iar zeci de mii de oameni au murit de foame.
Ceea ce este cunoscut ca efectul Iernii Foametei Olandeze se manifestă așa:
dacă erai un fetus în al doilea sau al treilea trimestru de sarcină, în timpul foametei,
corpul tău a "învățat" ceva unic în acel timp.
După cum s-a dovedit, în al doilea și al treilea trimestru corpul tău
încearcă să învețe ceva despre mediul înconjurător cum ar fi:
Cât de amenințător este mediul de acolo?
Cât de abundent este? Cât de mulți nutrienți voi primi
prin intermediul sistemului circulator al mamei?
Fiind un fetus care a suferit de foame în această perioadă, corpul tău
va fi programat ca întotdeauna să fie
foarte, foarte zgârcit cu zaharul și grăsimile și
ceea ce va face va fi să înmagazineze fiecare picătură din acestea.
Fiind un fetus care a suferit de Iarnă Foametei Olandeze, după o jumătate
de secol tot ceea ce te înconjoară conduce
către o mare probabilitate de a suferi de o presiune arterială mare,
obezitate sau sindrom metabolic.
Acesta este unul din modurile în care mediul intervine într-un mod neașteptat.
Poți stresa animalele în laborator când sunt gestante
și progeniturile lor vor fi mult mai
predispuse să consume cocaină și alcool când vor deveni adulți.
Puteți stresa mamele, de exemplu într-un studiu britanic
femeile care au fost agresate în timpul sarcinii
vor avea nivele mai ridicate de
cortizol, hormonul stresului, în placenta lor la naștere,
iar copiii lor vor fi mult mai susceptibili la situații ce
îi predispun la dependente, la vârste cuprinse între 7 și 8 ani.
Astfel, stresul pregătește încă din uter arma
pentru tot felul de probleme de sănătate mintală.
Un studiu israelian efectuat pe copii
născuți de mame care erau gravide
înainte de declanșarea războiului din 1967...
Acele femei erau desigur extrem de stresate
și urmașii lor au o incidență mai ridicată a schizofreniei
decât media.
Așadar, exista o mulțime de dovezi acum că efectele
prenatale au un impact enorm asupra dezvoltării ființei umane.
Copilăria
Principiul de bază în ce privește dezvoltarea ființei umane și
în special dezvoltarea creierului uman
este acela că aceasta intervine de obicei sub impactul mediului
și de cele mai multe ori după naștere.
Acum, dacă ne comparăm cu un cal
care poate alerga din prima zi de viață
vedem că suntem complet nedezvoltați.
Nu ne putem mobiliza deplin echilibrul coordonării
neurologice, forța musculară, acuitatea vizuală,
până la vârsta de un an și jumătate, doi ani.
Aceasta se întâmpla deoarece dezvoltarea creierului la cal
se produce în siguranță în uter
în timp ce la ființa umană trebuie să se producă după naștere
și are de a face cu o logică evolutiva simplă
după care capul crește mai mare, ceea ce ne transforma în ființe umane
dezvoltarea lobului frontal fiind
de fapt ceea ce definește specia umană.
În același timp, mergem în două picioare, astfel încât pelvisul nostru se îngustează
pentru a permite acest lucru. Așadar acum
avem un pelvis mai îngust, un cap mai mare
bingo: trebuie să ne fi născut prematur.
Și asta înseamnă că dezvoltarea creierului, care la animale
se produce în uter,
la noi are loc după naștere
și în mare măsură sub impactul mediului.
Conceptul Darwinismului neural înseamnă simplu,
că circuitele care vor primi un semnal corespunzător de la mediu
se vor dezvolta optim, iar cele care nu,
ori nu se vor dezvolta optim, ori probabil, deloc.
Dacă iei un copil cu o vedere foarte bună la naștere
și îl lași într-o cameră întunecată vreme de 5 ani
va deveni orb pentru tot restul vieții,
deoarece circuitele vederii au nevoie de unde de lumină pentru a se dezvolta
iar fără acestea, chiar și circuitele
rudimentare, prezente la naștere
se vor atrofia și vor muri, iar altele noi nu se vor mai dezvoltă.
Memoria
Exista un mod semnificativ în care
experimentele primilor ani de viață influențează comportamentul adultului
chiar și experiențele foarte timpurii
de care nu-ți mai amintești.
S-a descoperit că există două tipuri de memorie:
cea explicită, pe care ți-o poți aminti,
când poți să îți amintești faptele,
detaliile, episoadele, circumstanțele.
Dar structura din creier numită hipotalamus
care codează amintirile
nici măcar nu începe să se dezvolte pe deplin până la un an și jumătate
și nu e pe deplin dezvoltată până mult mai târziu.
De aceea cu greu, poți avea amintiri
de dinainte de a împlini 18 luni.
Dar mai există și un alt tip de memorie,
numită memorie implicita
care e de fapt o memorie emoțională
în care impactul emoțional și interpretarea făcută de copil
a experiențelor emoționale, este impregnata în creier
în forma unor circuite nervoase gata să reacționeze,
fără niște amintiri specifice.
Așa că, pentru a vă da un exemplu clar,
cei care au fost adoptați, trăiesc
mereu sentimentul de respingere.
Nu-și pot aminti adopția.
Nu-și pot aminti separarea de mama naturală
pentru că nu e nimic acolo care să-i ajute să-și amintească.
Însă memoria emoțională a separării și respingerii
este adânc întipărită în creierele lor.
Așadar, aceștia sunt mult mai predispuși
decât alți oameni,
să experimenteze un sentiment de respingere
și tulburări emoționale,
atunci când se simt respinși.
Acest sentiment nu este unic pentru cei adoptați,
dar este foarte pronunțat în cazul lor
din cauza memoriei implicite.
Persoanele dependente, având în vedere
toată literatura de specialitate și din experiența mea,
cei mai mari dependenți au fost cu toții realmente
abuzați în mod semnificativ în copilărie
sau au suferit pierderi emoționale.
Memoria lor emoțională sau implicită
este cea a unei lumi nesigure
și neajutorate; protectorii lor în care nu puteau avea încredere
și relațiile interumane
care nu erau destul de sigure ca să lase loc vulnerabilității
și să dea naștere unor răspunsuri, tind
să-i țină departe de
relații intime adevărate;
încep să nu mai aibă încredere în cei care îi îngrijesc,
doctori și alți oameni care încearcă să-i ajute
și în general văd lumea ca pe un loc nesigur...
iar acest lucru este strict o funcție a memoriei implicite
care uneori are ca și cauza incidente pe care nici măcar nu și le mai amintesc.
Atingerea
Copiii născuți prematur sau care au stat în incubatoare
și în tot felul de dispozitive și
mașinării, vreme de săptămâni sau luni,
este cunoscut faptul, că dacă
acești copii sunt atinși și mângâiați pe spate
pentru doar 10 minute pe zi, acest lucru ajuta la dezvoltarea creierului.
Așadar, atingerea umană este esențială pentru dezvoltare
și, de fapt, copiii care nu au fost niciodată ținuți în brațe, mor.
Atât de fundamentală este atingerea
pentru ființa umană.
În societatea noastră există o regretabilă tendința
de a spune părinților să nu-și ia în brațe copiii, nici să-i țină
pe cei care plâng, de frică să nu-i răsfețe
sau pentru a-i încuraja să doarmă noaptea
nu-i ții în brațe...
ceea ce este opusul a ceea ce are nevoie copilul
iar aceștia adorm la loc pentru că se lasă păgubași
iar creierașul lor încetează să mai lupte,
ca un mod de a se apăra împotriva vulnerabilității
de a fi abandonați de către părinți
însă memoria lor implicita va fi
cea a unei lumi care nu dă nici 2 bani pe ei.
Copilăria
Multe dintre aceste diferențe sunt structurate de foarte devreme în viață.
Într-un fel, experiența adversității părinților,
a cât de dură sau ușoară este viața
este transmisă copiilor
fie prin depresia maternala
sau a faptului că părinții sunt nervoși
cu copiii lor, din cauza c-au avut o zi proastă
sau pentru că la sfârșitul zilei sunt prea obosiți...
iar efectele sunt foarte puternice asupra
dezvoltării ulterioare a copiilor, lucru despre care știm acum o grămadă
însă această sensibilitate timpurie nu este doar o greșeală evolutiva.
Există la multe specii diferite.
Chiar și în cazul răsadurilor exista un proces de adaptare timpuriu
la tipul de mediu în care cresc,
dar pentru oameni, adaptarea sta în calitatea relațiilor sociale.
și astfel, de timpuriu în viața
cât de protejat ești, câte conflicte, câta atenție primești
sunt semne ale tipului de univers în care vei putea crește.
Dacă vei crește într-o lume în care
trebuie să te lupți pentru a obține orice;
să-t aperi spatele, să te aperi, să nu ai încredere în nimeni...
sau crești într-o societate în care depinzi de
reciprocitate, mutualitate, cooperare, în care empatia este importantă
în care securitatea depinde de bunele relații cu alții...
iar pentru asta este necesară o dezvoltare
cognitivă și emoțională, foarte diferită
și despre asta este vorba în cazul sensibilității timpurii
iar a crește un copil este aproape inconștient,
un sistem de a transmite această experiență copiilor...
a tipului de lume în care există.
DW Winnicott, marele psihiatru britanic în psihiatrie juvenila, spunea că
în mod fundamental, două lucruri pot merge prost în copilărie.
Unul este când se întâmpla ceva ce nu trebuia să se întâmple
iar celălalt este când nu se întâmpla ceva ce trebuia să se întâmple.
În prima categorie, sunt experiențele dramatice, abuzive
și de abandon, la care au fost supuși pacienții
din ghetoul Eastside și alții.
Acestea sunt din cauza lucrurilor care nu trebuiau să se întâmple dar s-au întâmplat.
Dar apoi mai e vorba și de atitudinea
degajată și atenția
părintelui, de care are nevoie orice copil
dar pe care foarte adesea nu o primește.
Ei nu sunt abuzați. Ei nu sunt neglijați
și nu sunt traumatizați
dar ceea ce ar trebui să se întâmple,
prezenta emoțională a părinților care îl cresc
nu le este disponibilă din cauza
stresului provocat de societate și de mediul parental.
Psihologul Allan Schore numește asta "Abandonul Proximal"
în care părintele este prezent fizic
dar emoțional lipsește cu desăvârșire.
Mi-am petrecut...
aproape 40 de ani din viața
lucrând cu cei mai violenți oameni pe care-i poate produce societatea noastră:
criminali, violatori și așa mai departe.
În încercarea de a înțelege cauzele acestor violente,
am descoperit că cei mai violenți dintre criminalii din închisorile noastre
au fost ei înșiși victime ale
unui grad de abuz din copilărie care a fost departe
de ceea ce mi-aș putea imagina referitor la termenul de abuz asupra copiilor.
Habar n-am avut de profunzimea
depravării la care sunt supuși adesea copiii
în societatea noastră.
Cei mai violenți oameni pe care i-am văzut eu erau ei înșiși supraviețuitori
ale încercărilor de a-i ucide ai propriilor lor părinți
sau a altor oameni din mediul lor social
sau erau supraviețuitorii unor rude care și-au ucis
cei mai apropiați membri ai familiei, prin alți oameni.
Buddha argumenta că orice lucru depinde de oricare altul.
El spune: "unul conține mulțimea și mulțimea conține unul".
De aceea nu puteți înțelege ceva care este izolat de mediul său.
Evident, frunza conține soarele, cerul și pământul.
Acest lucru s-a dovedit a fi adevărat, desigur
tot timpul și în special când vine vorba de evoluția umană.
Termenul științific modern pentru aceasta
este natura "bio-psiho-sociala" a dezvoltării umane
care spune că biologia ființelor umane
depinde într-o foarte mare măsură de interacțiunea lor cu
mediul social și psihologic.
Concret, psihiatrul și cercetătorul
Daniel Siegel de la Universitatea din California, Los Angeles, UCLA,
a inventat expresia "Neuro-biologie Interpersonala"
care vrea să spună că modul
în care sistemul nostru funcționează
depinde foarte mult de relațiile noastre interumane.
În primul rând de părinții care ne-au purtat de grijă,
în al doilea rând de alte personalități de care ne-am atașat în viețile noastre
și în al treilea rând, de întreaga noastră cultură.
Astfel că nu puteți separa
funcționarea neurologică a ființei umane
de mediul în care el sau ea a crescut
și în care continua să existe
iar acest lucru este adevărat de-a lungul întregului ciclu de viață.
Este adevărat îndeosebi când sunteți dependenți și lipsiți de putere,
atunci când creierul vostru se dezvoltă,
dar este adevărat și la maturitate și chiar la sfârșitul vieții.
Cultura
Ființele umane au trăit în aproape orice tip de societate.
De la cele mai egalitare...societăți de vânători și culegători
ce par să fi fost extrem de egalitare
de exemplu, bazate pe împărțirea hranei, schimbul de daruri...
Grupuri mici de oameni trăind preponderent
din căutarea hranei dar și puțin din vânat
preponderent printre oameni pe care
cel puțin i-ați cunoscut o viață întreaga
dacă nu erați înconjurați de rude de gradul trei sau mai apropiate,
într-o lume în care exista o foarte mare
fluiditate între diferitele grupuri;
într-o lume în care nu existau
multe lucruri, în termeni de cultură materială...
acesta este modul în care oamenii au petrecut cea mai mare parte a istoriei lor hominide.
Nu e surprinzător că asta contribuie la o lume total diferită.
Unul dintre lucrurile obținute ca rezultat este că e mult mai puțină violență.
Violenta grupurilor organizate nu este ceva
apărut într-un timp anume
în istoria umanității, iar asta e destul de clar,
Așadar unde am greșit?
Violența nu este universală.
Nu este ceva distribuit simetric la rasa umană.
Există o imensă variație în cuantumul violenței din diferite societăți.
Sunt câteva societăți care nu au, virtual nici un fel de violență.
Altele se distrug reciproc.
Unele dintre grupările religioase
anabaptiste, care sunt complet pacifiste
cum ar fi Amish, Menoniții, Huterienii...
în rândul unora dintre aceste grupări, Huterienii
nu există cazuri înregistrate de omucidere.
În timpul marilor noastre războaie, cum ar fi al 2-lea Război Mondial
în care oamenii au fost recrutați
ei au refuzat să intre în armată.
Mai degrabă ar fi făcut închisoare decât să se înroleze.
În chibuțurile israeliene
nivelul violenței este atât de scăzut încât tribunalele de acolo
vor trimite adesea oameni violenți,
care au comis crime
să trăiască în chibuțuri pentru a
învăța cum este fără violență...
deoarece așa trăiesc cei de acolo.
Așa că suntem amplu modelați de către societate.
Societățile, în sensul larg, incluzând influențele noastre teologice,
metafizice, lingvistice, etc.
societățile ajuta la formarea a ceea ce gândim sau nu
Viața în principiu înseamnă fie păcat, fie frumusețe,
indiferent dacă în viața de apoi vom plăti
pentru cum am trăit sau dacă este irelevant.
Într-o manieră largă, multe societăți mari ar putea fi
denumite ca individualiste sau
colective și găsești oameni foarte diferiți
și diferite feluri de a gândi și, bănuiesc,
un creier diferit dezvoltat odată cu acestea.
Noi în America suntem în una dintre cele mai individualiste societăți
și capitalismul fiind un sistem care îți permite să mergi
mai sus și mai sus pe o piramidă de potențial și
problema este că aceasta urcare vine cu plase de siguranță din ce în ce mai puține.
Prin definiție cu cât o societate este mai stratificata
cu atât mai puține persoane ai ca tovarăș, sunt din ce în ce mai puține persoane cu care
ai relații simetrice, reciproce
și în loc de asta tot ce ai sunt puncte diferite și ierarhii infinite...
și o lume în care ai puțini parteneri reciproci
este o lume cu mult mai puțin altruism.
Natura Umană
Așa că, aceasta ne aduce pe noi într-un moment imposibil, care înseamnă
să încercam să dăm un sens în știința de perspectivă...
la ce este natura naturii umane.
Știi, la un anumit nivel
ca natura naturii noastre este să nu fim
extrem de constrânși de natura noastră.
Noi avem mult mai multe variabile sociale
decât orice altă specie.
Mai multe sisteme de gândire, de stiluri, de structuri familiale
de moduri de a crește copii.
Capacitatea pentru varietate pe care o avem este extraordinară.
Într-o societate care este bazată pe competiție
și chiar, foarte des, pe exploatarea nemiloasă
a unei ființe umane de către alta
speculația de pe urma problemelor altor oameni
și foarte des crearea unor
probleme cu scopul de a profită,
ideologia de guvernare va justifica foarte des acest comportament
apelând la cele mai fundamentale și inalterabile naturi umane.
Deci mitul în societatea noastră este
faptul că oamenii sunt competitivi prin natura
și că sunt individualiști și că sunt egoiști.
Realitatea este de fapt invers.
Noi avem anumite nevoie umane.
Singurul mod prin care poți vorbi despre natura umană în mod concret
este recunoașterea faptului că există anumite nevoi umane.
Avem o nevoie naturală de companie și contacte strânse
de a fi iubiți, de a ne atașa, de a fi acceptați,
de a fi văzuți, de a fi receptați pentru ceea ce suntem.
Dacă aceste nevoi sunt întrunite, ne dezvoltăm
în oameni cu compasiune
și cooperanți, cu empatie pentru ceilalți.
Așadar...
opusul, pe care îl putem observa adesea
în societatea noastră, este în fapt, o denaturare a naturii umane
din cauză că atâtor de puțini oameni li se satisfac aceste nevoi.
Deci da, poți vorbi despre natura umană
dar numai în sensul nevoilor sale de bază
care sunt instinctiv evocate
sau ar trebui să spun, anumitor nevoi umane
care duc la anumite trăsături, dacă sunt întrunite
și la altele, dacă nu.
Prin urmare...
când recunoaștem faptul că organismul uman
care are o mare putere de flexibilitate a adaptării
permițându-ne să supraviețuim în multe condiții diferite
este de asemenea și rigid programat, pentru anumite cerințe de mediu
sau nevoi umane
atunci ia naștere un imperativ social.
Așa cum corpul nostru are nevoie de nutrienți fizici,
tot așa și creierul nostru necesita forme pozitive de stimuli de mediu
în toate stadiile de dezvoltare
având de asemenea și nevoia de protecție
față de stimulii negativi.
Iar dacă lucrurile care ar trebui, nu se întâmpla,
sau dacă cele care nu ar trebui se întâmpla...
se pare că ușa poate fi deschisă nu numai pentru
o mulțime de boli mintale și fizice
ci și pentru o mulțime de comportamente umane dăunătoare.
Așadar, dacă aruncăm o privire în exterior
și ținem cont de starea lucrurilor actuale
trebuie să ne întrebam:
Condiția pe care ne-am creeat-o în lumea modernă
este benefică pentru sănătatea noastră?
Se comporta piatra de temelie a sistemului nostru
socio-economic, ca o forță pozitivă
pentru dezvoltarea socială și progresul umanității?
Sau gravitația fundamentală a societății noastre
se mișca împotriva esenței nevoilor evoluției
necesare pentru a crea și susține
bunăstarea personală și socială?
Partea a 2-a: Patologia Socială
Așadar se pune întrebarea de unde au început toate acestea?
Ceea ce avem astăzi... o lume într-o stare
de colaps cumulativ.
Piața
Să începem cu John Locke.
Care introduce proprietatea.
și are trei condiții pentru dreptul privat și proprietate.
Iar cele trei condiții sunt:
Trebuie să rămână destule resturi și pentru alții
și nu trebuie să lași nimic să se degradeze
și mai ales trebuie să implici forța de muncă în tot.
Pare just - dacă muncești cot la cot cu alții
ai dreptul asupra produsului
și atât timp cât există destule rezerve și pentru alții
iar acestea nu se strică
și nu faci risipă de nimic, atunci e bine.
Și își petrece o lungă perioadă de timp cuantificând asta și tratatul său celebru de guvernare
este de atunci textul canonic
pentru înțelegerea economică, politica și juridică
și este încă textul clasic după care se studiază.
Ei bine, după ce dă condițiile
și aproape că te gândești la un moment dat dacă
ești pentru proprietatea privată sau nu
și a scris foarte plauzibil și energic în apărarea
proprietății private...
Ei bine, renunța la acestea!
Pur și simplu. Într-o singură frază.
Spune că "ei bine, atunci când
au fost introduși banii, aceștia au apărut printr-un consimțământ uman, tacit"
atunci apare...
și nu spune că toate condițiile au fost anulate sau șterse...
dar asta este ceea ce s-a întâmplat.
Așadar acum nu mai avem
produse sau proprietate câștigată prin munca proprie...
o, nu - acum banii cumpără munca.
Nu mai este important
dacă a mai rămas destul și pentru alții
nici dacă produsele se degradează,
pentru că, spune el, banii sunt precum
argintul și aurul, iar aurul nu se poate deteriora
și prin urmare, banii nu pot fi răspunzători pentru risipa...
ceea ce este ridicol, noi nu discutăm despre bani
și argint, discutăm despre efectele lor.
Sunt "concluzii false", una după alta.
Este absolut cea mai surprinzătoare
prestidigitație logică pe care el o reușește aici
dar care se potrivește intereselor deținătorilor de capital.
Apoi, Adam Smith merge mai departe și ceea ce adăuga el
la aceasta este religia ...
Locke începe cu Dumnezeu, care a făcut totul în acest fel,
acesta fiind ordinea lui Dumnezeu
și acum ne pomenim cu Smith
spunând "nu e numai a lui Dumnezeu..."
ei bine, în realitate el nu spune asta dar
asta este ceea ce se întâmpla din punct de vedere filozofic, în principiu
el spune că "aceasta nu este numai o chestiune de proprietate privată..."
Aceasta nu mai este acum complet "presupusa" - Este Fixată.
Și că există "investitori pecuniari care cumpăra forța de muncă" - Fixată.
Nu exista nici o limită, în ce privește cu cât pot ei cumpără forța de muncă a altor oameni,
cât de mult pot ei acumula, cât de mare este inegalitatea...
toate acestea sunt acum stabilite.
Și astfel trece el mai departe și marea lui idee
din nou este introdusă doar între paranteze - în treacăt...
Știți, atunci când oamenii scot bunuri la vânzare, avem oferta,
iar când alți oameni le cumpăra, avem cererea, și așa mai departe;
cum trebuie să fie, ofertă să egaleze cererea,
sau cererea să egaleze oferta?
cum pot ele să ajungă la echilibru?
și astfel, una dintre concepțiile fundamentale din economie
este modul în care ele ajung la echilibru...
și el spune: "Mâna Invizibilă a Pieței"
este cea care le aduce la echilibru.
Deci, avem acum că "Dumnezeu" este de fapt foarte aproape.
Numai că El nu a cedat drepturile de proprietate
și nici mijloacele necesare și nici "drepturile naturale",
referitor la ce spunea Locke...
acum avem sistemul în sine, drept "Dumnezeu".
De fapt, Smith o spune, atunci când vorbește
și trebuie să citești întregul
"Wealth of Nation" pentru a găsi acest citat.
El spune: lipsa mijloacelor de subzistență
fixează limitele de reproducere a celor săraci
iar natura se ocupa de asta în nici un alt mod
decât eliminarea copiilor lor.
Așadar el a anticipat teoria evoluționistă în sensul ei cel mai rău...
asta a fost cu mult înainte de Darwin.
și prin urmare el îi numește "Rasa Muncitorilor".
Așa că puteți vedea: era un rasism inerent integrat acolo
era o indiferență inerenta în privința uciderii
copiilor nedoriți
și el gândea:" aceasta este o mâna invizibilă producând
bunuri pentru satisfacerea cererii și cerere pentru bunuri.
Așadar, vedeți cât de înțelept este "Dumnezeu"?
Așa că puteți vedea cât de virulent este realmente,
cât de destructiv, către ce genocid ecologic
ne îndreptam acum, într-un fel,
înapoi către o "gena a gândirii" a aceluiași Smith.
Atunci când reflectăm la baza conceptului
așa-numit a al pieței libere - a sistemului capitalist
așa cum a fost el inițiat în viziunea economico-filozofică timpurie
de economiști cum ar fi Adam Smith
putem vedea că la origine, conceptul "pieței"
avea un suport real, tangibil, bazat pe bunuri comerciale existente.
Adam Smith niciodată nu a crezut că cele mai
profitabile sectoare economice de pe planeta
ar putea eventual apare în zona tranzacțiilor financiare
sau așa-numitelor investiții
unde banii în sine sunt pur și simplu
obținuți prin tranzacționarea altor bani
într-un joc arbitrar care
nu produce nimic tangibil pentru societate.
Cu toate acestea, dincolo de intențiile lui Smith
ușa către asemenea denaturări incredibil de anormale
a fost lăsată larg deschisă de către una dintre primele sale teorii:
Banii sunt tratați ca Bunuri, în sau prin ei înșiși.
Astăzi, în toate economiile din lume
în conformitate cu sistemul social asumat,
banii sunt urmăriți doar de dragul banilor, și pentru nimic altceva.
Ideea de bază, care a fost în mod misterios calificată
de Adam Smith prin a sa declarație religioasă a
"Mâinii Invizibile"
este că există preocuparea restrânsa, auto interesată
a acestui produs de ficțiune
care se va manifesta oarecum în mod magic
pentru progresul și binele social și uman.
Realitatea este ca interesul monetar încurajator,
sau ceea ce unii au numit Secventa Financiară a Valorii
s-a decuplat acum total de la interesul fundamental
al vieții - care ar putea fi denumit
drept Secventa Valorica a Vieții.
Ceea ce s-a întâmplat este că s-a produs o confuzie completă
în doctrina economică
între aceste două secvențe.
Ei cred că Secvența Financiară a Valorii
are ca rezultat Secventa Valorica a Vieții
și de aceea afirma că, cu cât se vând mai multe produse,
dacă PIB-ul crește și așa mai departe...
vom avea o bunăstare mai solidă
și am putea lua PIB-ul drept indicatorul nostru de bază
pentru sănătatea socială...
Iată așadar confuzia.
Vorbim despre Valoarea Secvențială a Banilor
asta este, toate încasările și veniturile sunt
derivate din vânzarea bunurilor
și ei fac o confuzie cu reproducerea vieții
Deci, aveți implementata încă de la început
o completa contopire a banilor
și a secvențelor valorice ale vieții.
Deci, avem de a face cu un tip de iluzie structurată
care devine din ce în ce mai morbidă
cu cât imaginea banilor se detașează de imaginea
a orice altceva.
Prin urmare este o incoerentă a sistemului
și aceasta incoerenta poate fi fatală pentru sistem.
Bun venit în Automatizare
În societatea de astăzi, rareori auzi pe cineva vorbind
de progres, de țara lor, de societate
în termeni de bunăstare fizică, de stare de fericire
încredere sau stabilitate socială.
Mai degrabă, evaluările ni se prezintă
prin abstracții economice.
Avem produsul intern brut, indicele prețurilor de consum,
valoarea de piață a mărfurilor, ratele de inflație ...
și așa mai departe.
Dar toate acestea ne spun ceva de valoarea reală,
despre calitatea vieții oamenilor?
Nu. Toate acestea au de a face doar cu
secvența de bani în sine și nimic mai mult.
Spre exemplu, produsul intern brut al unei țări
este o măsură a valorii bunurilor și serviciilor vândute.
Mărimea acestuia se pretinde a corela
standardul vieții oamenilor dintr-o țară.
În SUA, bugetul pentru sănătate
era de 17% din PIB în 2009
în valoare de peste 2500 de miliarde cheltuite.
Prin urmare creând un efect pozitiv asupra acestei evaluări economice.
și, bazându-ne pe această logică
ar fi și mai bine pentru economia SUA
dacă serviciile de sănătate publică ar crește...
probabil la 3 sau 5 trilioane de dolari
din moment ce ar crea o creștere și mai mare,
mai multe locuri de muncă și spre lauda economiștilor
o creștere a standardelor de viață din țara lor.
Dar stai.
Ce reprezintă de fapt serviciile de sănătate?
Ei bine, oameni bolnavi și pe moarte.
Exact - cu cât sunt mai mulți oameni bolnavi în America
cu atât e mai bine pentru economie.
Și nu este o exagerare sau o perspectivă cinică.
De fapt, dacă ne distanțăm îndeajuns
vom realiza că PIB-ul
nu numai că nu reflectă sănătatea publică sau socială reală,
la orice nivel tangibil
ci este în fond mai mult o măsură
a ineficientei industriale
și a degradării sociale.
și cu cât crește mai mult, cu atât devin lucrurile mai grave
în ceea ce privește integritatea personală,
socială sau de mediu.
Trebuie să creezi probleme pentru a crea profit.
și nu se face nici un profit în paradigma actuală
din salvarea vieții omenești, prin menținerea echilibrului planetar
prin justiție și pace sau altele asemenea.
Pur și simplu nu iese profit de acolo.
Este o vorbă care spune...
"sari peste o lege și creează o afacere".
De unde se creează o afacere pentru un avocat sau ceva asemenea.
Așadar, crima creează
afaceri tot așa cum distrugerile creează
afaceri în Haiti.
Acum avem aproape undeva la 2.000.000 de oameni la închisoare
în țara asta (S.U.A)
și multe din închisorile actuale
sunt deținute de corporații private:
Corrections Corporation of America, Wackenhut,
care tranzacționează acțiuni pe Wall Street
acțiuni care depind de câți oameni sunt în închisori.
Asta este o boală.
Dar asta reflecta ceea ce
aceasta paradigmă economică poate produce.
Așadar, cu exactitate ce anume produce aceasta paradigmă economică?
Ce anume menține în funcțiune sistemul nostru economic?
Consumul.
Sau mai precis...
Când pătrundem către temelia
economiei de piață clasice
rămânem cu un model în care schimbul monetar
Pur și simplu nu poate fi oprit
sau chiar substanțial încetinit
dacă vrem ca societatea așa cum o știm noi
să rămână operațională.
Sunt trei mari actori principali pe scenă economică:
angajatul, angajatorul
și consumatorul.
Angajatul îți vinde munca către angajator pentru venituri.
Angajatorul vinde produsele și serviciile sale
consumatorului pentru venituri
iar consumatorul, firește, este într-un alt rol simplu
de angajat sau angajator
inclus în sistem
pentru a permite ciclului de consum să continue.
Cu alte cuvinte, sistemul pieței globale este bazat pe
presupunerea că întotdeauna va fi suficientă
cerere pentru produse în societate,
pentru a mișca suficienți bani, la o rata
care poate menține continuu procesul de consum.
Și cu cât este mai rapidă rata de consum
cu atât este mai mare așa numita creștere economică
și așa funcționează mașinăria...
Dar stați un pic...
Credeam că o economie are rolul de a, nu știu...
"Economisi"?
Nu ar trebuii că exact termenul acesta să aibă de a face cu conservarea
și eficientă și cu reducerea de risipă?
Deci cum reușește sistemul nostru, care are nevoie de consum
care cu cât e mai mare, cu atât este mai bine, să conserve eficient
în loc să "economisească"?
Ei bine... nu reușește.
Intenția sistemului de piața este de fapt exact opusul
a ceea ce ar trebui să fie o economie reală...
care este eficientă și orientează conservator
materialele pentru producție și distribuție
către bunurile necesare traiului.
Trăim pe o planetă finita, cu resurse finite
unde, de exemplu, petrolului pe care îl utilizăm
i-au trebuit milioane de ani să se dezvolte...
unde mineralelor utilizate le-au trebuit miliarde de ani să se dezvolte.
Așadar, având un sistem care promovează în mod deliberat
accelerarea consumului
pentru binele așa numitei "creșteri economice"
asta este o nebunie distructivă, pură.
Absența risipei, asta înseamnă eficientă.
Absența risipei?
Sistemul este mai risipitor decât toate celelalte
sisteme existente din istoria planetei.
Fiecare nivel de organizare și sistem de viață
este într-o stare de criză și pericol
și prăbușire sau colaps.
Nici un ziar consultat în ultimii 30 de ani
nu vă va spune altceva:
decât ca fiecare sistem vital este în declin
la fel ca și programele sociale...
la fel ca și accesul nostru la apă.
Încercați să numiți orice resursă a vieții
care nu este amenințată sau pusă în pericol...
Nu puteți.
Chiar nu există niciuna și asta este foarte foarte îngrijorător.
Însă nici măcar nu am găsit mecanismul cauzal.
Nici măcar nu vrem să ne confruntăm cu acesta.
Vrem doar să mergem mai departe. Știți că nebunia apare
atunci când continui să faci la nesfârșit aceleași lucruri
chiar dacă e clar că nu va merge.
Așadar avem de-a face
nu cu un sistem economic
ci mai degrabă aș spune, cu un sistem anti economic.
Anti Economia
Exista o vorbă care spune că modelul
pieței competitive cauta să
"creeze cele mai bune bunuri posibile la cele mai joase prețuri posibile".
Această expresie este în mod esențial conceptul stimulator
care justifică competiția din piața,
bazată pe presupunerea că rezultatul
este producția de bunuri de calitate superioară.
Dacă ar fi să-mi construiesc o masă de la început,
aș construi-o în mod natural din cele mai bune
și durabile materiale posibile, nu-i așa?
Cu intenția ca ea să dureze cât mai mult posibil.
De ce aș vrea să fac ceva de proastă calitate
știind că va trebui eventual să-l refac
și prin urmare să cheltui mai mult material și energie?
Ei bine, oricât de rațional ar suna în lumea fizică
când vine vorba despre piața de consum
nu numai că este evident irațional
dar nu este nici măcar o opțiune.
Este imposibil din punct de vedere tehnic să produci
cele mai bune mărfuri
dacă o companie vrea să mențină un avantaj competitiv
și să rămână accesibilă pentru consumator.
Pur și simplu orice este creat și pus la vânzare
în economia globală este imediat inferior
din momentul în care este produs
pentru că este o imposibilitate matematica
să creezi cele mai avansate produse în mod științific, cele mai eficiente
și mai strategic sustenabile produse.
Aceasta se întâmpla datorită faptului că sistemul de piață
necesita acel "cost minimal"
sau nevoia de a reduce cheltuielile
care există la orice nivel al producției.
De la costul muncii, până la
costul materialelor și de ambalare și așa mai departe.
Această strategie competitivă, bineînțeles,
are rolul de a se asigura că publicul le cumpăra produsele
decât să le cumpere de la un producător concurent
... care face exact același lucru
acela de a-și face produsele competitive și accesibile.
Aceasta consecință imuabila și risipitoare a sistemului
poate fi numită: Uzura morala intrinsecă.
Cu toate astea, aceasta este doar o parte a unei probleme mai mari:
Un principiu de guvernare fundamental al piețelor economice
unul pe care nu îl veți găsi în niciun manual, apropo
- este următorul:
"Nici unui produs nu-i poate fi permis să-și mențină o durată de viață"
mai mare decât ce poate fi suportat
"astfel încât să continue consumul ciclic."
Altfel spus, este esențial ca lucrurile să se strice,
să eșueze și să expire într-o anumită perioadă de timp.
Asta se definește ca: "Uzura morala planificată"
Uzura morala planificată este temelia strategiei pieței
a fiecărui bun produs care se materializează.
În timp ce foarte puțini, bineînțeles,
ar recunoaște sincer o asemenea strategie
ceea ce fac de fapt este să o mascheze în
fenomenul Uzurii morale intrinsece abia discutat,
iar majoritatea ignora, sau chiar suprima
noi descoperiri în tehnologie
care ar putea crea un bun mai sustenabil, mai durabil.
Așadar, de parcă nu ar fi fost destulă risipă,
astfel încât sistemul nu poate permite în mod firesc ca cele mai
durabile și eficiente bunuri să fie produse,
Uzura Planificată recunoaște în mod deliberat
faptul că, cu cât un lucru funcționează mai mult
cu atât mai greu este să susțină consumul ciclic
și deci sistemul de piață în sine.
Cu alte cuvinte, durabilitatea produsului
este de fapt opusă față de creșterea economică
și prin urmare este nevoie de un stimulent direct și susținut
care să se asigure că durata de viață
a oricărui produs este scurtă.
Și, de fapt, sistemul nu poate funcționa altfel.
O privire asupra depozitelor uriașe de deșeuri răspândite
în lume arata realitatea uzurii.
Există acum miliarde de celulare construite cu preț redus,
computere sau alte tehnologii
fiecare construite cu materiale prețioase, dificil de extras,
cum ar fi aurul, cobaltul, cuprul...
care acum se degradează în gropi de gunoi uriașe
de obicei din pricina a nimic altceva decât o defecțiune sau uzura morala
unor părți mici care, într-o societate durabilă
ar putea fi reparate sau îmbunătățite
iar durata de viață a bunului prelungită.
Din păcate, pe cât de eficient poate părea acest lucru
în lumea noastră fizică, trăind pe
o planetă finita cu resurse finite,
acest aspect este explicit ineficient, reportat la piață.
Într-o singură frază:
"Eficienta, durabilitatea și
conservarea sunt dușmanii sistemului economic".
De asemenea, doar nevoia bunului fizic de a fi în mod constant
produs și re-produs
indiferent de impactul acestuia asupra mediului
face ca industria de servicii să opereze irațional.
Cert este, că nu exista nici un beneficiu monetar
pentru a rezolva problemele
care exista actualmente.
În final
ultimul lucru pe care îl dorește de fapt o instituție medicală
ar fi vindecarea bolilor precum cancerul,
deoarece ar elimina nenumărate locuri de munca și mii de miliarde în venituri.
Și de vreme ce suntem pe subiect...
Crimă și Terorismul în acest sistem sunt bune!
Păi, cel puțin din punct de vedere economic...
pentru că angajează forțele de poliție
fapt ce generează produse de înalta calitate pentru securitate
ca să nu mai amintim de valoarea închisorilor
care sunt proprietăți private - în vederea obținerii de profit.
Dar despre război?
Industria de război din America este un uriaș motor al PIB
iar una dintre cele mai profitabile industrii...
este producția de arme de distrugere în masă.
Jocul favorit al acestei industrii este acela de a arunca lucrurile în aer
și apoi a merge acolo să le reconstruiască, pentru profit.
Am văzut acest lucru cu neașteptatele contracte de miliarde de dolari
făcute pe seama războiului din Irak.
Ce trebuie subliniat este că ceea ce este negativ în plan social
ca și atribute sociale,
devin surse pozitive de recompensare a industriei
și a oricărei probleme de interes
sau preocupare pentru mediu și conservarea acestuia,
sunt intrinsec legate de fezabilitatea economică.
Și de aceea,
de fiecare dată când vedeți PIB-ul crescând într-o țară
sunteți martori ai creșterii deficitului
fie real fie închipuit
și, prin definiție, deficitul este rădăcina ineficientei.
Realmente, deficitul crescut înseamnă ineficienta crescută.
Dezechilibrul Sistemului de Valori
Visul american este bazat pe
creșterea continuă a consumului.
El se bazează pe faptul că
majoritatea canalelor de informare media și
în special publicitatea comercială
- toate corporațiile care au nevoie de această creștere infinită...
ne-au convins sau ne-au spălat creierul
și cei mai mulți oameni din America sau din lume
cred că trebuie să avem un număr X de posesiuni materiale
și posibilitatea de a achiziționa infinit mai multe
posesiuni materiale, pentru a putea fi fericiți.
Asta este pur și simplu neadevărat.
Prin urmare, de ce continua oamenii să cumpere în acest mod
deși este în cele din urmă un eco-genocid
prin efectele sale sistemice cumulate?
Și aceasta este exact condiționarea clasica funcțională.
Pui pur și simplu stimulentele de condiționare în organism
și rezultă comportamentelor dorite.
Sau scopurile respectiv obiectivele dorite.
Și sistemul dispune de toate resursele tehnologiei
și se mândresc cu modul în care ei
intră în mințile copiilor
ceea ce aud este că i-au făcut deja
dependenți de marcă.
Veți vedea apoi, ca acesta este modul în care
oamenii au ajuns atât de
imbecili. Au fost învățați să fie imbecili.
Este o dereglare a sistemului de valori.
Știți, dacă există vreo dovadă a plasticității
minții omenești,
dacă există orice dovadă despre cât de maleabila
este gândirea umană și cât de ușor
pot deveni oamenii condiționați și manipulați,
bazându-te pe natura impulsului lor ambiental
și pe ceea ce îl consolidează:
lumea reclamei comerciale este dovada.
Trebuie să rămâneți în admirație
în ce privește nivelul de spălare a creierelor
la care acești roboți programați, cunoscuți drept "consumatori"
rătăcesc prin peisaj
doar ca să intre într-un magazin și să cheltuiască, să spunem,
4000 de dolari pe o poșetă
care probabil costa 10 dolari, cât ar face
într-un atelier de peste ocean.
Doar pentru ce se presupune
că reprezintă în cultura statutul mărcii.
Ori poate vechile tradiții comune
care întăresc încrederea și coeziunea în societate...
care au fost acum deturnate de valorile
materialiste acaparatoare prin care noi
schimbăm anual bani inutili de câteva ori pe an.
Și ne putem întreba de ce atât de mulți au astăzi o
dorință nestăpânita pentru cumpărături și achiziționare
atunci când este clar că ei au fost condiționați din copilărie
să se aștepte la bunuri materiale
ca semn al statutului lor în raport cu prietenii și familia.
Realitatea este ca fundamentul oricărei societăți
sunt sistemul de valori care operează în acea societate
și societatea noastră, așa cum există ea,
poate funcționa numai pe baza acestor valori
iar acest consum ostentativ
este necesar pentru că sistemul de piața să existe în continuare.
Cu 75 de ani în urmă și mult înainte de primul război mondial
consumul în America era la jumătate
pentru fiecare persoană, raportat la ceea ce avem astăzi.
Noua cultura de astăzi de consum
a fost fabricată și impusă
în ciuda nevoilor reale, pentru un mai înalt
nivel de creștere al consumului.
Și aceasta este explicația pentru care, cele mai multe corporații astăzi
cheltuie mai mulți bani pe publicitate
decât pe procesul efectiv de creație a bunurilor.
Își concentrează atenția pe crearea unor false nevoi de satisfăcut.
Și se întâmpla să reușească.
"Economiștii"
Știți, economiștii, în realitate, nu sunt deloc economiști.
Ei sunt propagandiști ai valorii banului
și veți descoperi că toate
modelele lor la bază se îndreaptă către discuția
schimburilor care produc profit real
de o parte sau de ambele părți sau oricum
dar ei sunt complet deconectați de
acoperirea realmente a necesitaților lumii.
În statul Ohio, un bătrân nu a mai reușit să-și plătească factura la curent
- poate sunteți familiari cu acest caz...
iar compania furnizoare de electricitate i-a tăiat curentul și bătrânul a murit.
Motivul pentru care i-au oprit curentul a fost
că nu ar mai fi fost profitabil
pentru ei să-i furnizeze energia deoarece nu și-a plătit facturile.
Credeți că asta este drept?
Responsabilitatea efectivă de fapt nu cade asupra
companiei electrice pentru că i-a oprit curentul
ci mai degrabă cade pe vecinii și prietenii acelui om
sau asociaților săi
care nu au fost destul de caritabili
pentru a-l ajuta, fiecare în parte,
să-și plătească factura la curent.
Hmmm...
Am auzit bine?
Chiar a spus cineva ca moartea unui om
nu a fost cauzată de faptul că nu avea bani
ci responsabilitatea pentru asta se datorează...
altor oameni?
sau, de fapt, lipsei de caritate?
Păi atunci, cred că ar fi nevoie
de un întreg lot mai puțin fericit de spoturi de informare
și de cutii ale milei pentru toți pripășiții cârciumilor
și o grămadă de borcane cu murături
pentru miliardul de oameni care mor astăzi de foame
pe această planetă...
din cauza sistemului atât de promovat al lui Milton Friedman.
Oriunde avem de-a face cu filosofiile
lui Milton Friedman, F.A. Hyack,
John Maynard Keynes, Ludwig von Mises,
sau a altor nume mari ale economiei de piață
baza rațiunilor lor
arareori depășește referirea la bani.
Este ca o religie.
Analiza consumului, politicile de stabilitate fiscală,
deficitul bugetar, cererea agregată...
există ca referințe proprii infinite la propriul
sistem de raționalizare, un cerc al discursului
unde nevoile umane universale, resursele naturale
sau orice formă eficientă de susținere fizică a vieții,
sunt eliminate din start
și înlocuite cu o singură noțiune prin care omul
caută un avantaj față de altul sau față de banii în sine
și se motivează de propriul auto-interes îngust
care în mod magic creează o societate echilibrată, sănătoasă și sustenabila.
Nu este nici o coordonată a vieții în toate aceste teorii
în toate aceste doctrine.
Ce fac ei?
Ceea ce au ei de făcut este să urmărească circuitul banilor.
Asta este tot, să urmărească circuitul banilor
presupunând că asta e tot ceea ce are importanță.
Unu: Nu exista coordonate vitale...
oho...nici un fel de coordonate!
Doi: Ca toți agenții sunt
căutători de preferințe de auto-maximizare.
Asta este, ei nu se gândesc la nimeni altcineva decât la ei înșiși
și la ceea ce pot obține cel mai mult pentru ei înșiși.
Aceasta este concepția dominantă a rațiunii:
auto-maximizează alegerea
și singurul lucru pe care ei sunt interesați să-l auto-maximizeze
sunt banii sau bunurile de larg consum.
Ei bine, unde intră relațiile sociale?
Nu intră, decât cu excepția schimbului pentru auto-maximizare.
Unde intră resursele noastre naturale?
Nu intră, decât cu excepția exploatării.
Unde intră familia ca fiind capabilă de a supraviețui?
Nu intra. Ei trebuie să aibă
bani pentru a cumpăra orice produs.
Ei bine, nu ar trebui o economie
să se ocupe undeva de nevoile umane?
Nu aceasta este problema fundamentală?
A, "nevoia" nu este chiar în lexiconul dumneavoastră.
Îl diluați în "necesități"...
și ce este o necesitate? Asta înseamnă
nevoia de bani pentru dorința de a cumpăra.
Ei bine, dacă această nevoie de bani pentru cumpărare
nu are nimic de a face cu nevoia
din cauză că probabil persoană nu are nevoie de bani
și nici nevoi disperate, să zicem, cum e aprovizionarea cu apă.
Or, poate că nevoia de bani se referă la un scaun de toaleta din aur.
Ei bine, încotro se duce totul?
La scaunul de toaleta din aur.
Și voi numiți asta economie?
Într-adevăr, când cineva crede așa ceva,
trebuie să fie cea mai bizară
iluzie din istoria gândirii umane.
Sistemul Monetar
Ei bine - până acum ne-am concentrat asupra sistemului de marketing.
Dar acest sistem de fapt reprezintă numai
jumătate din paradigma economică globală.
Cealaltă jumătate este "Sistemul Monetar".
În timp ce Sistemul de Piață are de-a face cu interacțiunea oamenilor
în jocul profitului privind întregul spectru al forței de muncă
a producției și distribuției,
Sistemul Monetar este guvernat de o serie de politici
impuse de instituțiile financiare
care creează condițiile pentru
funcționarea sistemului de piață, dincolo de orice altceva.
Include termeni pe care adesea îi auzim
cum ar fi ratele dobânzilor, împrumuturi, datorii, masa monetară
inflația, etc.
Și în vreme ce-și smulgi părul din cap ascultând
păsăreasca care vine de la economiștii monetari:
"Modeste acțiuni de prevenire care pot evita necesitatea
unor acțiuni mai drastice, la o dată ulterioară..."
natura și efectul acestui
sistem este în esență chiar simplu:
Economia noastră are...
sau economia globală are
trei lucruri de bază care o guvernează:
Unul este sistemul fracțional bancar
adică băncile care tipăresc bani din nimic.
De asemenea are la baza dobânda compusă.
Când împrumuți bani, trebuie să plătești mai mult
decât ai împrumutat, ceea ce înseamnă că împrumutul tău
creează bani din nimic
repet, care sunt folosiți pentru a crea și mai mulți bani.
Trăim într-o paradigmă a creșterii infinite.
Paradigma economică în care trăim acum este o schemă Ponzi.
Nimic nu crește la infinit.
Nu este posibil.
Un mare psiholog, James Hillman, scria:
"Singurul lucru care crește necontrolat în corpul uman după
o anumită vârsta, este cancerul".
Nu este vorba de o anumită cantitate de bani care trebuie permanent să
crească, este vorba de o anumită cantitate de consumatori.
Consumatori care să împrumute bani cu dobânda
pentru a genera mai mulți bani, evident, așa ceva nu este posibil
pe o planetă finită.
Oamenii sunt la baza doar vehicule de creeat bani
care trebuie să creeze și mai mulți bani
pentru a păstra întreaga tărășenie departe de prăbușirea
care se întâmplă să se petreacă chiar acum.
Sunt numai două lucruri pe care oricine trebuie să le știe
despre sistemul monetar:
Primul: toții banii sunt creați din datorii.
Banii cuantifica datoria
indiferent că se materializează sub forma bonurilor de tezaur
a împrumuturilor imobiliare sau a cărților de credit.
Cu alte cuvinte, dacă toate împrumuturile datorate
ar fi returnate în acest moment
nu ar mai rămâne nici un dolar în circulație.
Și al doilea lucru: toate împrumuturile sunt virtual purtătoare de dobânda
și banii necesari pentru a da înapoi aceasta dobânda
nu au existat și nu exista ca și lichidități.
Numai principalul (capitalul inițial) este creat de împrumut
și acest principal exista sub formă de bani (lichidități).
Așadar, dacă toate datoriile ar fi plătite acum,
nu doar că nu ar mai rămâne nici un dolar în circulație
dar ar rămâne o cantitate gigantică de bani datorați
care este literalmente imposibil de returnat, pentru că pur și simplu nu există.
Consecințele din toate astea sunt ca două lucruri sunt inevitabile:
Inflația
și Falimentul.
În ceea ce privește inflația, acest lucru poate fi văzut că o tendință istorică
în practic fiecare țară în zilele noastre
și are o cauză strâns legată
de creșterea perpetuă a cantității de lichidități
care sunt necesare
pentru a acoperi costurile necesare pentru acoperirea dobânzilor și a menține sistemul funcțional.
În ceea ce privește falimentul,
acesta vine sub forma intrării în incapacitate de plată.
Aceasta prăbușire vine inevitabil când o persoană
o afacere sau o țară
urmează un tipar în care plățile dobânzilor
nu mai sunt posibile.
Dar exista și o parte luminoasă la toate astea...
cel puțin dacă vedem lucrurile în termenii sistemului de piață.
Pentru că datoria creează presiuni.
Datoria creează sclavi plătiți.
O persoană care are datorii este mult mai dispusă să accepte un salariu mic
decât o persoană fără datorii
devenind astfel o marfă ieftină
așa că este minunat pentru corporații să aibă o mulțime de oameni
care nu au mobilitate financiară.
Dar hei - aceeași idee se aplică de asemenea și în cazul țărilor...
Banca Mondială și Fondul Monetar Internațional
care cel mai adesea servesc ca un tampon
între interesele corporatiste internaționale
și au un interes gigantic pentru a împrumuta țările aflate în dificultate
la niște dobânzi foarte ridicate
și apoi, odată ce o țară
este într-o mare gaură de bani și nu poate plăti
sunt aplicate măsuri de austeritate,
corporațiile își fac apariția
și valorifica resursele naturale ale acelei tari.
Asta se numește eficientă a economiei de piață.
Dar, așteptați - mai este ceva:
vedeți - este acest unic
hibrid al sistemului monetar și sistemului de piață
numit bursa de valori
care în loc să, știți voi, producă ceva real
ea doar tranzacționează banii în sine.
Și când achiziționează datorii, știți ce fac cu ele?
Aveți dreptate - le tranzacționează și pe alea.
Efectiv cumpăra și vând datorii pentru profit.
De la schimburi de credit standard
și obligațiuni colaterale pentru datoriile consumatorului
până la cele mai complexe scheme de derivative folosite
pentru a masca datoria unor țări întregi
cum ar fi complicitatea cu
bănci de investiții ca Goldman Sachs sau a Greciei
care aproape că a prăbușit economia întregii Europe.
Așadar, când ne referim la Bursa de valori și la Wall Street
avem de-a face cu un nou nivel de nebunie
născută din ciclul valorii Circulației Banilor.
Tot ceea ce trebuie să știți despre piețe
a fost scris în editorialul ziarului Wall Street Journal
acum câțiva ani în urmă
când era numit " Lecții ale Investitorului cu Creier Avariat"
și în acest editorial, ei au explicat de ce
persoane cu ușoare afecțiuni la cap
sunt mai buni ca investitori
decât persoanele cu o funcționare a creierului normală.
De ce? Pentru că persoana
cu ușoare afecțiuni ale creierului nu are nici o empatie.
și asta este cheia. Dacă nu ai nici un fel de empatie
te poți descurca bine ca investitor
așa că Wall Street recrutează oameni care nu au nici o empatie.
Pentru a merge acolo și a lua decizii
și a face tranzacții fără nici o remușcare și nici un scrupul
în legătură cu ceea ce fac
și cum poate afecta asta oamenii de lângă ei.
Așa că ei au inventat această rasă de roboți.
Acești oameni care nu au suflet
și din moment ce nici nu mai vor să îi plătească pe acești oameni...
ei creează acum roboți - roboți adevărați
programe de tranzacționare algoritmică.
Goldman Sachs într-un scandal de proporții:
au pus un computer în imediata vecinătate a Bursei de valori din New York.
Acest computer, acest computer "de proximitate" cum l-au numit:
rulează toate tranzacțiile de schimb și
marchează toate schimburile cu volum de ordine mare
într-un fel în care "stoarce"
fiecare penny sau mărunțiș din toate schimburile.
E ca și cum ar aspira bani pe durata întregii zile.
S-au dus cu un sfert de milion în anii treizeci
sau 60 de zile fără nici o întrerupere
și au făcut milioane de dolari în fiecare zi?
Asta este din punct de vedere statistic Imposibil!
Când lucrăm pe Wall Street am priceput că poate funcționa
pentru oricine urca cu un etaj mai sus și da mita.
Brokerii dau mita directorului
directorul da mita directorului regional de vânzări.
Directorul regional de vânzări
da mita Directorului național de vânzări.
E ceva de la sine înțeles.
De Crăciun, cine ia cel mai mare bonus
într-o afacere medie de brokeraj? Ofițerul de serviciu.
Ofițerul de serviciu sta acolo pe parcursul întregii zile:
se presupune că ar trebui să asigure
inviolabilitatea oricăror reguli marginale
și "conformitatea" cu legea.
Desigur că da, în măsura în care
mituiești ofițerul de serviciu
bineînțeles, se poate spune că este în conformitate cu legea!
Deci, cum pătrunde frauda în sistem?
Acesta nu mai este demult un produs secundar.
Este inclusă în sistem.
Este ca în glumă aceea veche a lui Woody Allen. El spune:
Domnule doctor, fratele meu se crede găină.
Iar doctorul îi spune "să ia o pastilă"
și asta ar trebui să-i rezolve problema.
Iar el îi răspunde, nu, domnule doctor, nu ați înțeles,
noi avem nevoie de ouă!
OK?
Așadar, tranzacționarea frauduloasa funcționează
între bănci
pentru a genera venituri
pentru a genera bonusuri
și devine acea creștere a P.I.B.
motorul care mișca economia Statelor Unite
chiar dacă acestea sunt în mod esențial tranzacții frauduloase
pentru care de fapt nu exista nici o speranță că s-ar putea vreodată plăti înapoi.
Pur și simplu se procesează, generează și re-securizează nimicul.
Dacă aș scrie 20 de miliarde de dolari pe un șervețel de cocktail
și i l-aș vinde lui J.P. Morgan iar J.P. Morgan ar scrie
20 de miliarde de dolari pe un șervețel de cocktail
și am schimba între noi aceste două cocktailuri la bar
și ne-am plăti la amândoi un sfert de 1% dintr-o taxa
am avea o groază de bani ca bonus de Crăciun.
Fiecare am avea în scriptele noastre un șervețel de cocktail de 20 de miliarde
care nu are nici o valoare până la momentul
în care sistemul este în stare să absoarbă acest fictiv
șervețel de cocktail, caz în care mergem la guvern
pentru a fi plătiți pentru el.
și, pentru că Wall Street și bursele de valori mondiale
dețin în conservare în jur de 700 de trilioane de dolari
de revendicări frauduloase...
cunoscute ca derivative
ne așteptam la încă o prăbușire.
O valoare de aproape 10 ori
mai mare decât producția domestica
a întregii planete.
Și în vreme ce vedem plătindu-se revendicările
corporațiilor și băncilor de către guverne...
care, bineînțeles, în mod comic sunt ele însele împrumutate,
de aici încep banii băncilor să funcționeze.
Acum suntem pe cale de a vedea încercări de a plăti pentru țări întregi
de către conglomerate de alte state
prin intermediul consorțiilor bancare internaționale.
Dar cum plătești pentru întreaga planetă?
Nu exista nici o țară la momentul actual care să nu fie înglodata în datorii.
Cascada de datorii suverane implicite pe care am văzut-o
poate fi abia începutul, în cazul în care luăm în considerare calculul matematic.
Se estimează că numai în Statele Unite
impozitele trebuie să crească cu 65%
de persoana doar pentru a acoperi rata dobânzilor, în viitorul apropiat.
Economiștii realizează acum, că ceea ce se anticipa cu câteva decade în urmă
și anume ca 60% din țările de pe această planetă vor fi falimentare, e previzibil.
Dar, așteptați - lăsați-mă să clarific asta:
lumea merge către faliment
indiferent ce naiba înseamnă asta
din cauza ideii numite "datorie"
care nici nu exista în realitatea fizică.
E doar o parte a unui joc pe care noi l-am inventat...
și totuși, încă avem un miliard de ființe omenești
care nu au nici un viitor.
Disponibilizări extreme - orașe de corturi - sărăcie accelerată
măsuri de austeritate impuse - școli închise...
copii înfometați ... și alte nivele de destrămare familială
- toate din cauza acestei fantezii elaborate...
Ce naiba, suntem tâmpiți?!
Hei! Hei! Marte - prietene.
Ajuți un frate, nu?
Maturizează-te copile!
Saturn! Ce faci omule?
Și-aduci aminte ce mai ierburi trăgeam împreună
acum ceva timp în urmă?
Uh, ascultă Pământule
Ne-am cam săturat de tine.
Ți-am dat de toate și toate le-ai risipit.
Ai o mulțime de resurse la dispoziție și tu o știi.
De ce nu te maturizezi și nu înveți
ce înseamnă responsabilitatea, în numele lui Cristos!
O faci pe mama ta să se simtă nefericită.
Ești pe cont propriu, amice!
Mda, cum spui tu.
Sistemul de Sănătate Publică
Acum, luând toate astea în considerare...
de la mașina risipei cunoscută ca sistemul de piață...
până la mașina de îndatorare cunoscută ca sistemul monetar...
ceea ce creează paradigma sistemului monetar al pieței libere
care definește economia globală în zilele noastre...
este o singură consecință ce decurge din acestea
din întreaga mașinărie:
Inegalitatea.
Fie că este vorba despre sistemul de piața care creează o naturală
gravitație către monopol și consolidarea puterii
în timp ce mai generează și un mănunchi de industrii bogate
care se ridică deasupra celorlalte
în ciuda utilității
astfel că în realitate cei mai de sus
sunt administratorii fondurilor speculative de pe Wall Street
care acum se duc acasă cu 300 de milioane de dolari pe an
pentru o contribuție literalmente la nimic.
Asta în vreme ce un om de știință care cauta leacul pentru o boală
încercând să ajute umanitatea
poate cel mult să facă 60 de mii de dolari pe an, dacă are noroc.
Sau fie că este sistemul monetar
care are inechitatea de clasa încorporata chiar în structura sa.
De exemplu:
Dacă am un milion de dolari disponibili și-i pun într-un depozit bancar
pentru o dobânda de 4%
voi câștiga 40.000 de dolari pe an.
Fără nici o contribuție socială, nefăcând nimic.
Pe de altă parte, dacă sunt o persoană din clasa de jos și trebuie să fac credite
pentru a-mi cumpăra o mașină sau casa
plătesc pentru dobânda
care prin abstracție
se duce către plata celor 4% dobânda ai milionarului.
Acest furt din buzunarul celui sărac pentru a-l plăti pe bogat
este un aspect fundamental, încorporat în sistemul monetar.
și poate fi etichetat ca "Stratificare de Clasa"
Firește, istoricește, stratificarea socială
a fost mereu proclamata ca incorecta
dar a fost evident acceptată în permanență
așa că acum 1% din populație deține 40% din bogățiile planetei.
Dar dincolo de corectitudinea materială
mai este încă ceva care se petrece
dincolo de aceasta inechitate de suprafață
care cauzează o deteriorare incredibila întregului sistem de sănătate publică.
Știți, cred că oamenii sunt cel mai adesea dezorientați de contrastul
dintre succesul material în societatea noastră
- nivele de bogăție fără precedent...
și multele eșecuri sociale.
Dacă vă uitați la statistică
privind consumul de droguri sau privind criminalitatea sau sinuciderile
printre copii sau a evoluției ratei de creștere a bolilor mentale
devine clar că ceva merge extrem de rău
în societatea noastră.
Datele pe care vi le-am prezentat
arăta pur și simplu într-un mod intuitiv faptul că oamenii
au fost expuși timp de sute de ani la inegalitate și dezbinare
și degradare socială.
Dar, aceasta intuiție este mai adevărată decât ne-am putea imagina.
Sunt efecte sociale și psihologice foarte profunde
datorate inegalității. Mai mult decât presupune sentimentul
de superioritate sau de inferioritate.
Acest tip de divizare...
și poate putem merge mai departe până la respect sau lipsă de respect...
face ca oamenii să se simtă priviți de sus, ca și cum ar fi ultimii oameni.
Care este și motivul, apropo, pentru care violența
este mai mare în societățile mai inegale.
Expunerea la violență face adesea că oamenii să fie priviți de sus
și tratați fără respect.
Dacă este un principiu pe care l-aș putea sublinia
acesta ar fi cel mai important principiu de la baza
prevenirii comportamentului violent
și acesta ar fi "Egalitatea".
Singurul factor realmente semnificativ
care afectează rata violenței
este gradul de egalitate versus gradul de inegalitate
în acea societate.
Deci, ceea ce vedem este un fel de
disfuncție socială generală.
Nu este doar unul sau două lucruri care nu merg bine
ci pe măsură ce inegalitatea crește
se pare că totul crește, fie că vorbim despre
infracționalitate sau sănătate sau bolile mintale sau orice altceva.
Unul dintre lucrurile realmente deranjant care poate fi găsit în sistemul de sănătate publică
este că nu se referă niciodată la nenorocirea de a fi sărac.
Sau la nenorocirea de a te fi născut sărac.
Sănătatea ta plătește pentru asta printr-o nesfârșita pleiadă de metode:
care concretizează în ceva numit "gradientul socio-economic al sănătății".
Pe măsură ce te deplasezi în jos pe acest grafic, de la cel mai înalt punct
de statut social, în termeni socio-economici,
cu fiecare pas în jos, sănătatea subiecților se înrăutățește
prin diversificarea numărului de boli.
Speranța de viață se prezintă încă și mai rău.
Rata mortalității infantile
vorbește de la sine.
Deci o problemă uriașă a fost,
de ce există acest gradient.
Un răspuns simplu, evident,
este că, dacă ești bolnav cronic, nu vei fi
prea productiv
așa că sănătatea creează situații socio-economice diferite.
Nici măcar în cea mai mică măsură...
la un nivel atât de simplu că
poți privi
statutul socio-economic al unui copil de 10 ani
și aceasta va prezice ceva despre sănătatea lui
câteva decade mai târziu.
Așadar, aceasta este legătura cauzală.
Următoarea - e "absolut evidenta"
săracii nu-și permit să meargă la doctor...
Ce-i cu accesul la sănătate?
Nu are nimic de-a face cu asta
pentru că vedeți același gradient
în țări cu acces universal la sistemul medical și
care au un sistem de medicină pentru asistații social.
Bine - următoarea "explicație simpla":
Ah - în general - cu cât ești mai sărac
cu atât este mai posibil să fumezi
și să bei și toate tipurile de moduri de viață riscante.
Da, acestea contribuie dar studii aprofundate au demonstrat
că aceasta explică poate o treime din nestatornicie.
Deci ce rămâne?
Ce rămâne este faptul că ai o groază de probleme
cauzate de stresul sărăciei.
Deci, cu cât ești mai sărac, excepție fiind persoana
care este cu un dolar în urmă la venit, în spatele lui Bill Gates...
cu cât ești mai sărac în țara asta
în general, cu atât mai rău stai cu sănătatea ta.
Acest lucru ne spune ceva foarte important:
Legătura dintre sănătate și sărăcie
nu se referă la a fi sărac, este despre a te simți sărac.
Din ce în ce mai mult realizăm că stresul cronic
are o influență importanta asupra sănătății
dar cele mai importante surse de stres
sunt calitatea relațiilor sociale.
și dacă este ceva care
diminuează calitatea relațiilor sociale
este stratificarea socio-economică a societății.
Ceea ce a arătat știința acum este
că indiferent de bunăstarea materială
stresul de a trăi pur și simplu într-o societate stratificata
conduce la un larg domeniu de probleme publice de sănătate
și cu cât este mai mare inegalitatea, cu atât mai grave devin acestea.
Speranța de viață: mai mare în țările mai egale.
Abuz de droguri: mai mic în țările mai egale.
Boli mintale: mai puține în țări mai egale.
Capital social - însemnând
abilitatea oamenilor de a avea încredere unul în celălalt.
Din punct de vedere natural, acesta este mai mare în țările egale.
Media Educațională: mai mare în țările mai egale.
Rata crimelor: mai mică în țările mai egale.
Infracționalitatea și rata încarcerării:
mai mică în țările mai egale.
Se repeta la nesfârșit:
Mortalitatea infantila - obezitatea - rata natalității juvenile:
Mai mică în țări cu venituri egale.
Și probabil cel mai interesant
Inovația: mai mare în țările mai egale.
Ceea ce pune în discuție străvechea noțiune cum că
o societate competitiva stratificata este întrucâtva mai creativă și mai inventivă.
Mai mult, un studiu efectuat în Marea Britanie
numit "White Hall Study"
a confirmat că există o distribuție socială a bolilor
dacă o iei de sus în jos
pe scara socio-economică.
De exemplu, s-a descoperit că cele mai de jos trepte
ale ierarhiei au avut o creștere de 4 ori
a mortalității cauzate de boli de inimă,
comparativ cu treptele de sus.
Iar acest model exista, indiferent de accesul la asistenta medicală.
Prin urmare - cu cât statutul financiar al unei persoane este mai precar,
cu atât mai rea este și starea acesteia de sănătate.
Acest fenomen își are rădăcinile în ceea ce am putea numi
"Stres Psihosocial"
și este temelia celor mai mari distorsiuni sociale
care ne afectează astăzi societatea.
Cauză?
Sistemul Monetar de Piață.
Fără îndoiala:
Cel mai mare distrugător al ecologiei...
cea mai mare sursa de risipă, de epuizare și poluare...
cel mai mare alimentator de violenta...
războaie, crime, sărăcie, abuz asupra animalelor și lipsa de umanitate..
cel mai mare generator de nevroze sociale și personale...
de boli mintale - depresia, anxietatea...
Fără să mai menționăm de cea mai mare sursa de paralizie socială
care ne oprește de a evolua la noi metodologii
pentru sănătate personală, sustenabilitate globală
și progres pe această planetă...
nu este vreun guvern sau vreo legislație corupta..
nu este vreo corporație sau un cartel bancar...
sau vreun defect al rasei umane...
Și nici vreun secret ascuns cabalistic, care controlează lumea.
Este, de fapt
Sistemul socio-economic însuși
baza tuturor problemelor.
Partea a 3-a: Proiectul Pământ
Să ne imaginăm pentru moment că am avut opțiunea
să reconstruim civilizația umană din temelii.
Ce-ar fi dacă, ipotetic vorbind
am descoperi o replică exactă a planetei noastre
și singura diferența dintre
această și planeta actuala
ar fi că evoluția umană nu s-a petrecut.
Ar fi o paletă deschisă.
Fără tari, fără orașe, fără poluare, fără republicani...
doar un mediu curat și deschis.
Așadar ce am avea de făcut?
Ei bine, mai întâi am avea nevoie de un "scop", nu?
Și e prudent să spunem că acel scop ar fi supraviețuirea.
Și nu doar să supraviețuim, ci s-o facem într-un loc optimizat, sănătos
și prosper.
Cei mai mulți oameni, firește, vor să trăiască
și asta, preferabil, fără să sufere.
Prin urmare, baza acestei civilizații
trebuie să fie una de susținere și prin urmare
cât mai de durata pentru viața umană...
ținând cont de toate nevoile materiale
ale tuturor oamenilor din lume
în timp ce încercam să eliminăm tot ceea ce
ar putea să ne facă rău pe termen lung.
Înțelegând scopul "Durabilității Maxime"
următoarea întrebare privește "metoda" folosită.
Ce fel de abordare alegem?
Ei bine, să vedem...
Ultima dată când am verificat, politica era metoda de operare socială pe Pământ...
Așadar, ce au de spus doctrinele republicanilor, liberalilor
conservatorilor sau socialiștilor despre designul societății?
Hmmm...absolut nimic.
Bine atunci - dar despre religie?
Cu siguranță marele creator trebuie să fi lăsat niște schițe pe undeva...
Nu... n-am găsit nimic.
Bun atunci - ce a mai rămas?
Se pare că ceva numit "știința".
Știința este unică prin faptul că metodele sale au nevoie nu numai că ideile
propuse să fie testate și replicate...
dar tot ceea ce vine dincolo de știință este în mod inerent falsificabil.
Cu alte cuvinte, spre deosebire de religie și politică,
știința nu are ego
și tot ceea ce ne sugerează accepta posibilitatea
de a se dovedi fals în cele din urmă.
Nu ține la nimic și evoluează constant.
Ei bine, mie asta mi se pare destul de firesc.
Și apoi - bazându-ne pe starea actuală a cunoștințelor științifice
la început de secol 21
împreună cu scopul nostru de "maximă durabilitate"
pentru populația umană
cum se începe procesul actual de construcție?
Ei bine, prima întrebare necesară este:
De ce avem nevoie pentru a supraviețui?
Răspunsul, bineînțeles sunt resursele planetare.
Fie că este vorba despre apă potabilă, energia consumată
sau materia primă utilizată pentru a crea unelte și adăpost
planeta deține un inventar de resurse...
multe dintre acestea necesare supraviețuirii noastre.
Așadar, aceasta fiind realitatea
devine critic să aflăm ce avem și unde este.
Aceasta înseamnă că trebuie să efectuăm un studiu.
Localizăm și identificăm fiecare resursa fizică de pe planetă
și cantitatea disponibilă în fiecare loc
de la depozitele de cupru, până la cele mai bune locații
pentru ferme eoliene unde să producem energie,
la izvoare naturale de apă proaspătă
la o evaluare a cantității de peste din ocean
și până la cele mai bune terenuri arabile de cultivare a hranei, etc.
Dar, pentru că noi oamenii vom consuma
aceste resurse în decursul timpului
vom realiza că nu trebuie doar să localizăm și să identificăm...
ci și să urmărim.
Trebuie să fim siguri că nu rămânem fără nici unul dintre aceste lucruri...
asta ar fi rău.
și înseamnă nu numai să urmărim rata de consum
dar și ratele de regenerare
ca de exemplu, cât este necesar,
pentru că un copac să crească sau ca un izvor să se reumple.
Aceasta se numește "Echilibru Dinamic".
Cu alte cuvinte, dacă folosim copacii mai repede decât pot ei crește...
avem o problemă serioasă, pentru că este nesustenabil.
Atunci cum urmărim acest inventar
mai ales atunci când recunoaștem că toate aceste
lucruri sunt risipite peste tot.
Avem mine de minerale vaste în ceea ce numim Africa,
concentrații de energie în Orientul Mijlociu,
uriașe posibilități de alimentare de la energia mareica pe coasta Atlanticului din America de Nord,
cel mai mare rezervor de apă proaspătă în Brazilia, etc.
Ei bine, încă o dată, știința străveche are o sugestie
numită "Teoria Sistemelor".
Teoria Sistemelor recunoaște că structura lumii naturale
de la biologia umană la biosfera pământească,
la forța gravitațională a sistemului solar în sine
este un imens sistem conectat sinergetic - total interconectat.
Așa cum se conectează celulele umane pentru a forma organele
iar organele se conectează pentru a ne forma organismele
și cum trupurile noastre nu pot supraviețui fără resurse terestre
sau hrana, aer și apa, suntem intrinsec conectați la pământ.
și așa mai departe.
Deci - așa cum sugerează și natura luăm tot acest inventar
și urmărim datele și creăm un sistem pentru a-l administra.
Un "Sistem de Administrare al Resurselor Globale", de fapt
pentru a ține socoteala fiecărei resurse relevante de pe planetă.
Pur și simplu nu avem altă alternativă logica, dacă scopul nostru ca specie
este să supraviețuim în timp. Trebuie să urmărim totul ca întreg.
Înțelegând asta, putem acum să analizăm producția.
Cum vom folosi toate aceste lucruri?
Care va fi procesul nostru de producție și de ce avem nevoie
pentru a fi siguri că este cel mai bine optimizat
pentru a ne maximiza durabilitatea?
Primul lucru care ne sare în ochi este faptul că
trebuie să încercam constant și să perseveram.
Resursele planetare sunt în esență finite.
Așa că este important să acționăm "strategic".
"Conservarea strategică" este cheia.
Al doilea lucru pe care îl recunoaștem, este ca unele resurse
nu sunt la fel de bune ca altele, ca performanța.
De fapt, unele lucruri, puse în practică
au un efect teribil asupra mediului
ceea ce ne afectează invariabil sănătatea.
De exemplu: petrolul și combustibilii fosili, indiferent cât ai reduce consumul
vor elibera mereu câțiva agenți poluanți pentru mediu.
Prin urmare, este esențial să facem ce este mai bine pentru a folosi astfel de lucruri
numai atunci când chiar trebuie - dacă nu chiar deloc.
Din fericire pentru noi, vedem o mulțime de alternative -solara, eoliană, mareica, hidro...
încălzire diferențială și posibilitatea de utilizare a energiei geotermale
așa că putem avea o strategie obiectivă despre cum să utilizăm acestea și unde
pentru a evita ceea ce este numit "impact retroactiv"
sau orice altceva care rezultă din procesul de producție sau utilizare
care poate produce distrugeri mediului și prin urmare, nouă înșine.
Vom numi asta "Siguranță Strategică"
pentru a o lega de "Conservarea Strategică"
Dar strategiile de producție nu se opresc aici.
Vom avea nevoie de o "Eficienta Strategică"
pentru mecanica efectivă de producție în sine.
și ceea ce găsim aici este că sunt cam
trei protocoale specifice la care trebuie să aderam:
Unu: Fiecare bun pe care îl producem trebuie să fie
proiectat să dureze cât mai mult timp posibil.
În mod natural, cu cât mai multe lucruri tind să se strice
cu atâta mai multe resurse sunt necesare pentru a le înlocui
și cu atât mai multă risipă se produce.
Doi: Când lucrurile se strică
sau nu mai este posibilă utilizarea lor din diverse motive
este neapărat necesară colectarea sau reciclarea a cât mai multe dintre ele.
Așadar liniile de asamblare industrială trebuie să țină cont de asta
încă din primele faze ale ciclului de producție.
Trei: Tehnologiile cu evoluție rapidă, cum este electronică,
care este expusă celei mai rapide faze de învechire tehnologică
va fi necesar să fie reproiectata pentru
o îmbunătățire a componentelor fizice rapidă și facilă.
Ultimul lucru pe care ni-l dorim este să aruncăm la gunoi întregul computer
doar pentru că unele dintre componentele sale sunt depășite tehnologic.
Așadar vom proiecta componentele în așa fel încât să fie ușor îmbunătățite
piesă cu piesă, într-un mod standardizat și interschimbabil
care să țină pasul cu tendințele schimbărilor tehnologice.
Și atunci când realizăm ca aceste mecanisme ale "Conservării Strategice"
"Siguranței Strategice" și "Eficienței Strategice"
sunt pure considerații tehnice
dincolo de orice opinie sau părere umană
pur și simplu vom programa aceste strategii într-un calculator
care poate manipula și calculă toate variabilele relevante
permițându-ne să ajungem la
o metodă absolut perfectă pentru o producție sustenabila
bazată pe cunoașterea curentă.
Și în vreme ce asta poate suna ca și cum ar fi un proces complex
tot ceea ce ne trebuie este un computer performant
ca să nu mai menționăm o atât de mare varietate
de sisteme informatice de decizie și monitorizare
pe care le utilizăm deja în întreaga lume astăzi
pentru scopuri izolate. Este un simplu proces de extindere.
Așadar...
Astăzi, nu doar că avem propriul Sistem de Management al Resurselor
dar avem de asemenea și un Sistem al Managementului Producției
ambele ușor de automatizat
pentru a maximiza eficienta, conservarea și siguranță.
Realitatea informaționala este ca mintea umană
sau chiar a unui grup de oameni, nu poate urmări tot ceea ce trebuie urmărit.
Trebuie făcută prin intermediul computerelor și este realizabil.
Și asta ne duce către următorul nivel: Distribuția.
Care sunt strategiile sustenabile care au sens aici?
Păi, din moment ce știm că cea mai scurtă
distanță între două puncte este o linie dreaptă
și de vreme ce energia este necesară pentru alimentarea mașinilor de transport
cu cât este mai mică distanță de transport, cu atât este mai eficientă.
Producerea unor bunuri pe un continent și transportul lor pe un altul
are sens numai dacă bunurile în discuție pur și simplu nu pot
fi produse la locul de destinație.
Altminteri, nu este nimic altceva decât risipă.
Trebuie să producem local, ca distribuția să fie simplă
rapidă și să necesite cât mai puțină energie.
Noi numim asta "Strategia Proximității"
ceea ce la un nivel simplu înseamnă reducerea
cât mai mult posibil a transportului de bunuri
între materia primă și produsele finite.
Desigur, ar putea fi de asemenea important
de știut și ce bunuri transportăm și de ce...
Iar asta intra sub incidența unei alte categorii, Cererea.
Și cererea este pur și simplu ceea ce oamenii au nevoie pentru a fi
sănătoși și de a avea un nivel de viață ridicat.
Spectrul nevoilor materiale umane
raza în jurul căreia gravitează necesitățile vieții
cum ar fi hrana, apă potabilă și adăpostul...
până la bunurile sociale sau recreaționale care sunt necesare relaxării
și cele personale - împlinirea socială...
toate sunt factori importanți pentru om și societate dincolo de orice altceva.
Așa că - foarte simplu - începem o altă chestiune.
Oamenii își descriu nevoile, cererea este
procesată și producția începe bazată pe această cerere.
Și din moment ce nivelul cererii pentru bunuri diferite va
fluctua în mod natural de la regiune la regiune
va trebui creeat un "Sistem de Monitorizare a Cererii/Distribuției"
pentru a evita blocajele și supraproducția.
Bineînțeles, această idee nu este o noutate
ea este utilizată în fiecare lanț important de magazine în zilele noastre
pentru a se asigura o inventariere corespunzătoare.
Numai că, de data aceasta, se va aplică la scară globală.
Dar așteptați un moment. Noi nu putem realmente înțelege cererea
dacă nu cuantificam actuala utilizare a bunurilor în sine.
Este logic și sustenabil ca fiecare om să aibă să zicem,
cel puțin câte un lucru din tot ce se face? Chiar și în detrimentul utilității?
Nu. Asta ar fi pur și simplu risipitor și ineficient.
Dacă o persoană are nevoie de un bun dar acea nevoie este să zicem:
pentru 45 de minute în medie zilnic
ar fi mult mai eficient dacă
acel bun ar fi pus la dispoziția fiecăruia
precum și altora numai când este nevoie.
Mulți uita că ceea ce doresc ei nu este bunul
este scopul acelui bun.
Când realizăm ca acel bun în sine
este la fel de important ca și utilitatea să
putem vedea că "restricția externă"
sau ceea ce numim astăzi "proprietate"
este extrem de degradanta și ilogică din punct de vedere al mediului
într-un sens economic, fundamental.
Deci, avem nevoie să elaborăm o strategie numită "Acces Strategic"
Aceasta poate fi fundația pentru
"Sistemul nostru de Cerere/Distribuție"
care oferă garanția că putem
satisface cererea nevoilor populației
oferind acces pentru orice își dorește fiecare, atunci când își dorește.
Și în ceea ce privește obținerea fizică a bunurilor
centralizata și cu centre de acces regional
toate au un rost, în cea mai mare parte
fiind așezate în imediata vecinătate a populației
iar o persoană pur și simplu intra, ridică obiectul
îl utilizează și la sfârșit, îl returnează atunci când nu mai este nevoie de acel bun...
cam în genul în care funcționează bibliotecile în zilele noastre.
De fapt, aceste centre nu doar că vor exista
în comunitate așa cum astăzi vedem magazinele locale
dar centre de acces specializate vor exista în locații specifice
unde anumite bunuri sunt utilizate cu precădere
economisind energie și cu cicluri cât mai reduse de transport.
Și de îndată ce acest Sistem de Monitorizare devine operațional
el se conectează direct la Sistemul de Management al Producției
Și, bineînțeles, la Sistemul de Management al Resurselor
prin crearea unui sistem care se interconectează dinamic
la un sistem economic de management global
pentru a ne asigura că se menține sustenabilitatea
începând cu asigurarea integrității resurselor finite
mergând mai apoi către certitudinea că se creează cele mai bune
cele mai strategice bunuri posibile
în timp ce distribuim totul
în cel mai eficient și inteligent mod.
Și ca unic rezultat al abordării bazate pe prezervarea mediului
care este în mod intuitiv cea mai potrivită de cele mai multe ori
este că acest proces logic, în totalitate
este un proces practic de conservare și eficientă
care definește exclusiv o sustenabilitate realmente umană pe această planetă
care cel mai probabil poate genera ceva niciodată văzut până acum în istoria umanității.
Accesul la Abundentă...
nu doar pentru un procent din populația lumii...
ci pentru întreaga civilizație.
Acest model economic a fost prezentat totuși doar ca o generalizare...
Această abordare responsabilă a sistemelor pământului
a managementului resurselor și proceselor
proiectate pentru nimic altceva
decât grijă pentru întreaga umanitate
în cel mai eficient și inteligent mod
poate fi definit ca:
"O ECONOMIE BAZATĂ PE RESURSE"
Ideea a prins contur în 1970
prin intermediul inginerului structural Jacque Fresco.
El a realizat că societatea se afla pe un curs de coliziune
cu ea însăși și cu natura - nesustenabile pe fiecare nivel
și dacă lucrurile nu se vor schimba
exista posibilitatea de a ne distruge într-un fel sau altul.
Există posibilitatea ca toate aceste lucruri de care vorbești Jacque...
să fie puse în aplicare cu ceea ce știm astăzi?
Sau numai presupui ... bazându-te pe ceea ce se știe astăzi?
Nu presupun, ci toate aceste lucruri pot fi puse în aplicare cu ceea ce știm astăzi.
Ar putea dura 10 ani pentru a schimba felul în care arăta pământul.
Pentru a reconstrui lumea că o a doua Grădină a Edenului.
Alegerea depinde numai de voi.
Stupiditatea rasei care construiește arme nucleare...
care proliferează armele...
care încearcă să rezolve problemele voastre în mod politic
alegând între un partid politic sau altul...
tot acest sistem politic este fundamental corupt.
Lăsați-mă să o spun din nou:
Comunismul, socialismul, fascismul, democrații
liberalii - vor doar să pună stăpânire pe ființele umane.
Toate organizațiile care cred că este posibilă o viață mai bună pentru om:
nu exista problema negrilor, sau problema polonezilor,
evreilor sau grecilor,
ori a femeilor, toate acestea sunt probleme umane!
Nu-mi este teamă de nimeni; Nu lucrez pentru nimeni;
nimeni nu mă poate discredita.
Nu am șefi.
Mi-e teamă să trăiesc în societatea de astăzi.
Societatea noastră nu poate fi menținută prin acest tip de incompetență.
Era minunat - sistemul pieței libere...
în urmă cu 35 de ani. Atunci încă mai era util.
Acum, dacă nu ne vom schimba modul de gândire, vom pieri.
În viitor, filmele de groază vor fi despre societatea de azi.
Modul în care nu funcționa
și politică...
vor fi părți ale unui film de groază.
O mulțime de oameni folosesc azi termenul de "știință fără suflet"
pentru că știință este analitică,
și ei nici măcar nu știu ce înseamnă analitic.
Știința înseamnă: aproximări cât mai exacte
a modului în care realmente operează natura.
Așadar, să spunem adevărul - este ceea ce este.
Un om de știință nu încerca să se înțeleagă cu oamenii.
Oamenii de știință ne spun numai ceea ce au descoperit.
Ei trebuie în permanență să se întrebe în privința naturii lucrurilor
și dacă câțiva oameni de știință vin cu un experiment în care se arăta
ca anumite materiale au anumite proprietăți
alți oameni de știință mai apoi trebuie să poată reproduce
acel experiment și să obțină aceleași rezultate.
Chiar dacă un om de știință crede ca un tip de aripa de avion
în conformitate cu calculele matematice
poate să suporte o anumită greutate
el totuși pune acea greutate pe aripa
pentru a vedea când se rupe și apoi spune
știi "calculele mele au fost corecte sau acestea nu sunt corecte"
Îmi place acest sistem pentru că este nepărtinitor
și liber de prejudecata că matematica poate rezolva toate problemele.
Trebuie să vă supuneți de asemenea și matematică la un test.
Cred că fiecare sistem care poate
fi supus testelor, ar trebui să fie testat.
Și ca toate deciziile ar trebui bazate doar pe cercetare.
O Economie Bazată pe Resurse nu este altceva decât
metoda științifică aplicată problemelor sociale
un concept aproape inexistent în lumea de azi.
Societatea este o invenție tehnica.
Și cele mai eficiente metode de optimizare a sistemului de sănătate,
a producției de bunuri, a distribuției, a infrastructurii orașelor și altele asemenea
se afla în raza preocupărilor științifice
și tehnologice - nu a politicii sau a sistemului economic monetar.
Funcționează în același mod sistematic în care să spunem, funcționează un avion
și nu exista o cale republicana sau liberala pentru a construi un avion.
De altminteri, natura însăși este
referință fizică pe care o utilizăm să ne demonstrăm știința
și este un sistem predefinit...
care este emergent pe măsură ce începem să-l înțelegem.
De fapt, nu exista nici un motiv pentru care
să crezi în mod subiectiv ca ceva este adevărat.
Mai degrabă, se prezintă ca o opțiune:
poți învăța să te aliniezi cu
legile naturale și să te comporți în conformitate cu ele
creând invariabil durabilitate și armonie
sau poți merge împotriva curentului - și nu purtat de el.
Nu contează cât de mult crezi tu că poți
să te ridici și să mergi drept pe zidul de lângă tine
de vreme ce legea gravitației nu îți va permite.
Dacă nu mănânci - vei muri.
Dacă vei fi evitat ca un lepros - vei muri.
Oricât de urât ar suna, natură este un dictator
și fie o ascultăm și venim în armonie cu ea
fie suferim consecințe nefaste inevitabile.
Așadar, o Economie Bazată pe Resurse nu este altceva
decât un set predefinit, bazat pe înțelegerea mecanismelor vieții
unde toate deciziile au la baza
optimizarea vieții umane și a mediului într-un mod sustenabil.
Vine în legătură cu un empiric "Mesaj al Pământului"
în care fiecare ființă umană împarte, deoarece este necesar,
tot ceea ce are, repet, dincolo de filosofia sa politica sau religioasă.
Nu este nici un relativism cultural în această abordare.
Nu are nici o importanță opinia.
Nevoile umane sunt nevoi umane
și necesitățile vieții, cum sunt aerul curat
hrana sănătoasă și apă potabilă
deopotrivă cu cultivarea unui mediu
pozitiv, stabil, non-violent, este necesară
pentru sănătatea noastră fizică și mentală
pentru a se potrivi evoluției noastre
și mai mult chiar, supraviețuirii speciei în sine.
O Economie Bazată pe Resurse
ar trebui să aibă drept fundament resursele disponibile.
Nu poți pur și simplu să aduni o mulțime de oameni pe o insulă
sau să construiești un oraș cu 50.000 de oameni fără să ai acces
la cele necesare vieții.
Așa că, atunci când utilizez termenul de "abordare comprehensivă a sistemelor"
mă refer la a face mai întâi inventarierea resurselor zonale
și a determina ce poate oferi acel areal...
nu doar o abordare arhitecturala...
nu doar o decizie de design...
ci o decizie bazată pe tot ceea ce este necesar
pentru susținerea vieții umane.
Și asta este ceea ce înțeleg printr-un mod de gândire integrat.
Hrana, adăpost, căldura, dragoste...
toate aceste lucruri sunt necesare
și dacă deposedezi oamenii de ele
ai un om mai dezumanizat, mai puțin funcțional.
Așa cum am subliniat, Economia Bazată pe Resurse se dezvolta
global, abordând sistemele de la extracție, producție și distribuție
care sunt bazate pe un set de mecanisme economice realiste, sau strategii
care garantează eficientă și
durabilitatea în fiecare ramură a economiei.
Deci, continuând șirul ideilor privitoare la design-ul local
ce urmează în ecuația noastră?
Unde se vor materializa toate acestea?
În Orașe.
Evoluția orașelor este cea care definește civilizația modernă.
Rolul lor este acela de a facilita un acces optim la necesitățile vieții
deopotrivă cu un suport mărit pentru interacțiunea socială și comunitara.
Așadar cum am putea descrie proiectarea unui oraș ideal?
Ce formă ar trebui să aibă?
Dreptunghiulară? Trapezoidală?
Păi, având în vedere că vom fi în mișcare în jurul lucrurilor
ar trebui să-l facem cât mai echidistant posibil, cât mai accesibil
întocmai ca un cerc.
Ce ar trebui să conțină orașul?
Păi, în mod natural, avem nevoie de o zonă rezidențială, o zonă industrială,
o zonă energetică, o zonă agricolă.
Dar noi de asemenea, suntem ființe cu aspirații, prin cultură,
natura, recreere și educație.
Așa că trebuie să includem un minunat parc în aer liber
un centru cultural/artistic și pentru socializare
centre de educație și laboratoare de cercetare.
Și, din moment ce lucrăm cu un cerc
pare să fie rațional să amplasăm aceste facilități în Segmente
având la origine o suprafață de teren conforma fiecărei destinații în parte
la un loc cu un acces facil.
Foarte bine.
Acum, să trecem la lucruri mult mai specifice:
Prima oară vă trebui să luăm în considerare nucleul
infrastructura sau intestinele organismului urban.
Acestea ar fi distribuția apei, bunurilor,
evacuarea deșeurilor, rețeaua energetică și canalizarea.
Întocmai cum în zilele noastre avem distribuția apei și canalizarea în subteran
vom extinde acest concept și pentru
sistemul integrat de reciclare și colectare a deșeurilor.
Nu mai avem nevoie de postași sau gunoieri.
Aceste servicii sunt încorporate în arhitectura orașului. Putem chiar folosi
automate de tuburi pneumatice și alte tehnologii similare.
Câte ceva despre transport.
Este necesar să fie strategic integrat și proiectat pentru a reduce
sau chiar înlătura nevoia de automobile independente, ineficiente.
Tramvaie electrice, benzi transportoare scări rulante și
trenuri maglev care te pot duce practic
oriunde în oraș, chiar și pe verticală
precum și între orașe diferite.
Și, bineînțeles, în eventualitatea că este necesar un automobil,
acesta este complet automatizat, pentru siguranță și integritate.
De fapt, această tehnologie de automatizare operează încă de acum.
În accidentele de automobil își pierd viața în jur de 1,2 milioane de oameni anual;
alte 50 de milioane sunt grav răniți.
Este absurd și asta trebuie să dispară.
Mașinile fără șofer laolaltă cu proiectarea inteligentă a orașelor
pot aproape elimina aceste accidente.
Agricultură.
Astăzi, din nefericire, utilizând tehnologii industriale ieftine,
utilizând pesticide, fertilizatori în exces și alte metode
am reușit să distrugem cu succes mult
teren arabil pe această planetă
ca să nu menționăm că ne otrăvim intens organismele proprii.
De fapt, toxinele chimice industriale și agricole
sunt prezente în aproape oricare ființă umană considerată, incluzând sugarii.
Din fericire, exista o alternativă viabilă...
culturile în sere hidroponice și aeroponice
care de asemenea reduc necesarul de nutrienți și apă
cu până la 75% din ceea ce utilizăm acum.
Hrana poate fi acum obținută la scară industrială
în sere ermetice verticale.
Ar fi o nimica toată înlocuirea producției a 50 de acri de teren arabil...
practic eliminând nevoia de a utiliza
pesticidele și hidrocarburile în general.
Acesta este viitorul industriei alimentare.
Eficient, curat și abundent.
Așadar, un sistem așa de avansat ar fi, cel puțin parțial
ceea ce este nevoie pentru a reduce dimensiunea centurii agricole
și ar produce tot ce este nevoie pentru întreaga populație a orașului
fără a fi nevoie să se importe nimic din altă parte
economisind timp, materiale și energie.
și dacă tot a venit vorba de energie...
Centura Energetică va trebui să lucreze într-o abordare sistemică
care să extragă energia din medii regenerabile și abundente
cum ar fi eoliană, solară, geotermala și prin temperatura diferențiala
și dacă prin zonă sunt posibilități hidro - energia valurilor sau mareica.
Pentru a evita intermitentele și a asigura
un surplus energetic
aceste metode vor fi îmbinate într-un sistem integrat
completându-se reciproc la nevoie
concomitent cu stocarea energiei în surplus
în uriașe condensatoare în subsol
în așa fel încât nimic să nu se piardă.
Și nu doar orașul în sine își va produce energia,
ci clădirile își vor produce independent energia necesară
și vor genera electricitate prin intermediul vopselei fotoelectrice,
a traductoarelor de presiune, a efectului termoelectric,
și a altor tehnologii curente dar utilizate insuficient momentan.
Dar, firește, aceasta ne conduce către întrebarea:
Cum va fi posibilă crearea în primul rând
a acestor tehnologii și bunuri?
Asta ne trimite către Producție:
Centura Industrială, dincolo de a conține spitale și altele asemenea
ar trebui să fie un conglomerat de fabrici.
Integrate pretutindeni,
ar putea, firește, să obțină materiile prime pe calea
sistemului de management global al resurselor, despre care am mai vorbit...
cu cererea generată de populația orașului însuși.
Dincolo de producția de utilaje,
trebuie să luăm în discuție un nou, puternic fenomen
care doar ce a apărut în istoria recentă a umanității
dar este pe cale să schimbe totul.
Se numește Robotizare
sau automatizarea muncii.
Deci, dacă vă uitați în jur veți observa că aproape
tot ceea ce folosim astăzi
este automatizat.
Încălțămintea, hainele, consumabilele, automobilul și multe altele...
sunt fabricate de mașini într-un mod robotizat.
Putem oare spune că societatea noastră
nu a fost influențată de acest extraordinar avans tehnologic?
Bineînțeles că nu!
Aceste sisteme vor trasa noile structuri
și noile nevoi vor face ca multe din nevoile actuale să fie depășite.
Deci, va trebui să dezvoltăm
și să utilizăm tehnologia într-un mod exponențial.
Așadar, în mod sigur automatizarea va continua. Nu putem opri
tehnologiile care au sens.
Automatizarea muncii prin tehnologie este doar începutul
transformărilor sociale majore din istoria umanității.
De la revoluția agricolă și inventarea plugului
și până la revoluția industrială și inventarea motorului cu aburi
mergând până la era informaționala pe care o traversam acum
ceea ce este esențial este avansul electronicii și computerelor.
și grație avansului metodelor de producție actuale
robotizarea evoluează de la sine.
Depășirea metodei tradiționale
de asamblare a subansamblelor într-o configurație...
duce către o metodă avansată de creare
a unui produs printr-un singur proces.
Asemeni celor mai mulți ingineri, sunt fascinat de biologie fiindcă este
așa de plină de exemple de capodopere de inginerie.
Biologia este - studiul lucrurilor capabile să se reproducă.
Deoarece asta este cea mai bună definiție a vieții pe care o avem.
Repet, ca inginer am fost mereu
intrigat de ideea mașinilor care se pot reproduce singure.
Rep-Rap este o imprimantă tridimensională
ceea ce înseamnă că este o imprimantă care conectată la computer
și care în loc să imprime un model pe foi bidimensionale de hârtie
construiește un obiect real, fizic, tridimensional.
Acum, asta nu este o noutate,
imprimantele 3-D sunt cunoscute încă de acum 30 de ani.
Chestia faina la Rep-Rap este că-și construiește singură cele mai multe componente
Așa că dacă ai una ai putea
să faci o alta și să o dai unui prieten
sau poți de asemenea să fii capabil să produci o mulțime de alte lucruri folositoare.
De la simplă modelare a obiectelor casnice de bază
și până la modelarea unui automobil dintr-o singură piesă
printr-o prelucrare 3D cu o astfel de imprimantă,
se face pasul către o transformare profundă a practic oricărei arii de producție.
Incluzând și construcția locuințelor.
Contour Crafting este
de fapt o astfel de tehnologie de fabricare...
așa numita modelare 3D - când se construiesc direct
obiecte 3D plecând de la un model pe calculator.
Utilizând metoda Contour Crafting (modelarea conturului) devine posibilă
construirea unei case de 1800 metri pătrați
în totalitate de către o mașină, timp de o zi.
Motivul pentru care oamenii sunt interesați de automatizarea în construcții
este că aceasta aduce realmente o mulțime de beneficii.
De exemplu, construcțiile sunt munci destul de grele
și dealtminteri creează locuri de munca pentru un segment social
dar de asemenea prezintă complicații și probleme.
De exemplu, munca în construcții este cea mai periculoasă munca existenta.
Este mult mai periculoasă decât munca în mâna sau agricultură.
Și are rata de mortalitate cea mai mare în aproape toate țările.
O altă problemă este risipă.
Pentru o casă medie în Statele Unite se produc între 3 și 7 tone de deșeuri.
Așadar, e o cantitate imensă dacă ne uităm la impactul sectorului de construcții
și luăm în considerare că 40% din toate materialele existente
în lume se folosesc în construcții.
Așadar, se produce o risipă mare de energie și resurse
și de asemenea un impact negativ pentru mediu.
Construcția caselor utilizând ciocane și cuie și lemn
în stadiul actual al tehnologiei de astăzi este realmente absurdă
și trasează calea pentru forța de muncă a clasei medii
în opoziție cu industrializarea, în Statele Unite.
Recent, economistul David Autor de la M.I.T. a făcut un studiu
care scoate în evidență faptul că, clasa mijlocie este pe cale de dispariție
și va fi înlocuita de automatizare.
Este simplu, Automatizarea este mult mai productivă
eficientă și durabilă față de muncă umană
în aproape oricare sector al economiei actuale.
Mașinile nu au nevoie de concediu, pauze, asigurări, pensie
și pot munci 24 de ore pe zi.
Potențialul lor privind acuratețea
comparativ cu muncă umană este dincolo de orice discuție.
De reținut: muncă umană repetitiva a devenit depășită
și nepractică peste tot în lume
iar șomajul pe care îl vedem pretutindeni în toată lumea
este fundamental datorat acestei
evoluții a eficienței în tehnologie.
De ani de zile, analiștii economiei de piață ignora acest fenomen
care poate fi numit "șomaj Tehnologic"
deși realitatea este ca noile sectoare de activitate care apar
sunt motivate numai de reabsorbția forței de muncă disponibilizate.
Astăzi, sectorul serviciilor a mai rămas ultimul refugiu
și angajează în prezent peste 80% din forța de muncă americană
cu o similaritate în cele mai multe țări puternic industrializate.
Oricum, și acest sector începe
să simtă amenințarea datorată automatizării în continuă creștere a chioșcurilor
a restaurantelor automatizate și chiar a magazinelor automatizate.
Economiștii de astăzi în sfârșit
au început să înțeleagă ceea ce negau cu încăpățânare în urmă cu câțiva ani:
nu numai că șomajul tehnologic este o alternativă exasperanta
care implică forța de muncă de pretutindeni
datorată tendințelor de globalizare a muncii
dar cele mai multe cauze ale recesiunii
sunt furnizate de rapiditatea cu care industriile sunt automatizate.
Șmecheria, care nu duce nicăieri,
este că cu cât se automatizează mai repede pentru a economisi bani
cu atât mai mulți oameni sunt disponibilizați
și cu atât mai mult scade puterea de cumpărare a acestora.
Aceasta înseamnă că, în timp ce o corporație
poate produce totul mai ieftin
din ce în ce mai mulți oameni vor dispune de bani pentru a cumpăra ceva
indiferent de cât de ieftine vor deveni produsele.
Ceea ce trebuie subliniat este că jocul "muncii pentru bani"
ușor ușor se apropie către sfârșit.
De fapt, dacă reflectați un moment
asupra profesiilor existente astăzi
și pe care automatizarea le-ar putea desființa chiar de acum, dacă s-ar aplică,
75% din forța de globală de muncă ar putea fi
înlocuita de automatizare începând de mâine.
și de aceea, în Economia Bazată pe Resurse
nu există un Sistem Monetar.
Nu există bani...
pentru că nu este nevoie de ei.
Economia Bazată pe Resurse
recunoaște eficienta automatizării
și accepta ceea ce oferă această.
Nu lupta împotriva ei, cum facem noi astăzi.
De ce? Pentru că este iresponsabil
să nu acorzi atenție eficienței și durabilității.
și aceasta ne conduce înapoi către sistemele orașului.
În centru se afla Clădirea Centrală
care nu doar că adăpostește
facilitățile educaționale și de transport...
de asemenea adăpostește ordinatorul
care supervizează tehnica orașului.
Orașul este, în sine, o imensă mașina complet automatizată.
deține senzori în toate sectoarele tehnice
pentru a urmări progresul arhitectural...
al producerii de energie, al producției de bunuri, a distribuției și altele asemenea.
Acum, ar trebui ca oamenii să supervizeze aceste
operații în eventualitatea unei defecțiuni sau ceva similar?
Cel mai probabil, da.
Dar numărul acestora poate să scadă
pe măsură ce timpul trece și îmbunătățirile continua.
Oricum, similar cu ceea ce avem astăzi, probabil 3%
din populația orașului ar fi necesară
pentru aceste activități.
și pot să vă asigur:
ca într-un sistem economic care
de fapt este proiectat să aibă grijă de voi
și să vă garanteze siguranță
fără a fi necesară recurgerea la
o dictatură privind nevoile de bază...
de obicei o activitate care este fie
tehnic inutilă sau social inutilă
de vreme ce oricum nu exista amenințarea datoriei
pur și simplu va dispare.
Vă garantez: oamenii își vor oferi în mod voluntar timpul lor
și se vor dedica menținerii și îmbunătățirii sistemului
pentru că în realitate astfel vor avea grijă de ei.
și coroborat cu această problemă a "Inițiativei"...
vine și presupunerea că
dacă nu exista o presiune externă
pentru că cineva "să muncească pentru a trăi"
oamenii doar vor lenevi, fără să facă nimic
și se vor transforma în grămezi leneșe de grăsime.
Asta este un nonsens.
Sistemul de muncă pe care îl avem astăzi
este de fapt generatorul leneviei...
nu cel care rezolva problema asta.
Dacă vă gândiți un pic, când erați copii...
erați plini de viață, preocupați de lucruri noi, dorind să le înțelegeți...
și de asemenea să creați sau să explorați...
dar asta s-a întâmplat până în momentul în care sistemul v-a obligat
să vă concentrați atenția pe cum să faceți bani.
și încă de la educația primară
și până la studiul universitar, preocupările copilăriei s-au tot diminuat.
Te-ai dezvoltat numai că o creatură care servește
ca o rotiță într-un model care oferă
fructele sale la cel mult 1% din oameni.
Studiile științifice arata acum că oamenii, în realitate
nu sunt motivați de răsplată în bani
când vine vorba de creativitate și ingeniozitate.
Creația însăși este răsplata.
Banii, în realitate, par a servi ca motivație pentru inițiativa
numai pentru acțiunile repetitive, degradante...
un rol pe care îl avem noi acum și care poate fi preluat de mașini.
Când vine vorba de inovație
realitatea este ca mintea umană
interferează cu motivația monetară ca un obstacol
distrăgând atenția și blocând gândirea creatoare.
Asta explică de ce Nicola Tesla, frații Wright
și alți inventatori care au contribuit masiv
la ceea ce este lumea actuala
niciodată nu au arătat vreun interes pentru inițiativa plătită.
Banii, de fapt, sunt o falsă inițiativa
și cauzează de 100 de ori mai multe piedici
decât stimulare a contribuției.
Bună dimineață clasa! Vă rog luați loc!
Primul lucru pe care doresc să îl fac este să mă plimb prin clasă
și să întreb pe fiecare ce dorește să se facă când va crește mare.
Cine vrea să înceapă?
Ok, ce vrei să ne spui Sarah?
Când voi crește, vreau să muncesc la McDonald's ca mama mea!
Ooo, tradiție de familie, nu?
Dar tu Linda?
Când voi crește, vreau să fiu
prostituată pe străzile din New York!
Ooo, o fată fermecătoare, nu?
Foarte ambițioasă.
Dar tu Tommy?
Când voi crește mare, vreau să devin
un bogat și influent om de afaceri care lucrează
pe Wall Street și face profit
din prăbușirea economiilor altor state.
Investitor...
Minunat să văd așa niște preocupări multiculturale!
Victime ale Culturii
Cum spuneam mai devreme, Economia Bazată pe Resurse
aplica Metoda științifică pentru rezolvarea problemelor sociale
și asta nu se limitează la simplă eficientizare tehnologică.
Ia de asemenea în considerare
componentă umană și socială și implicațiile acestora.
La ce este bun un sistem social dacă, în cele din urmă,
nu produce fericire și coexistentă pașnică?
Deci, este important să punctam faptul că,
odată cu înlăturarea sistemului monetar
și cu asigurarea tuturor celor necesare vieții
vom vedea o reducere globală a
criminalității cu până la 95% aproape imediat
pentru că nu mai este nimic de furat, ascuns sau șmecherit, ori altele asemenea.
95% din oamenii care sunt în închisori astăzi au ajuns acolo
datorită unor infracțiuni de proprietate sau a consumului de droguri
iar consumul de droguri este o tulburare - nu o crimă.
Deci, ce se întâmpla cu cei 5%?
Cu cei realmente violenți...
adesea identificați ca fiind
violenți de dragul de a fi violent...
sunt ei cumva oameni "răi"?
Motivul pentru care sincer cred că este o pierdere de timp
să intri într-o discuție despre valorile morale
referitoare la cauza pentru care sunt violenți oamenii
este că nu am avansat nici o iotă
în înțelegerea privind atât cauzele cât
și mijloacele de a preveni comportamentul violent.
Oamenii mă întreabă adesea dacă cred în "iertarea" criminalilor.
Eu le răspund ca:
"Nu, nu cred în iertare,
în orice caz, nu mai mult decât în condamnare"
Numai dacă noi, ca societate,
putem lua aceeași atitudine în tratarea violenței ca
o problemă asemănătoare medicinei preventive și a sănătății publice
mai degrabă decât ca un "rău" moral...
Numai când noi vom suferi o schimbare în
atitudinea noastră și a responsabilității și valorilor
abia atunci vom reuși realmente să reducem
nivelul violenței mai degrabă decât să o stimulam...
ceea ce din păcate facem acum.
Cu cât cauți mai mult dreptatea, cu atât vei fi mai rănit
pentru că nu există lucrul numit dreptate.
Este ceea ce este. Asta este.
Cu alte cuvinte, oamenii sunt condiționați să fie rasiști, bigoți...
dacă ei sunt prinși într-un mediu care promovează asta
de ce ai învinui o persoană pentru asta?
Ei sunt victime ale subculturii.
Mai mult decât atât, ei trebuie ajutați.
Ideea este că, trebuie să reproiectăm mediul
care produce comportamentul aberant.
Asta este problema.
Nu să închizi oamenii în închisoare.
De aceea judecătorii, avocații...
"libertatea de a alege" - asemenea concepte
sunt periculoase, pentru că te dezinformează.
Acea persoană e "rea"... sau altă persoană e "criminal în serie".
Criminalii în serie sunt împuți.
Asemenea soldaților care sunt criminali în serie cu mitralieră.
Ei devin mașini de ucis, dar nimeni
nu-i privește ca asasini sau criminali
pentru că asta este "natural".
Așa că învinuim oamenii.
Noi spunem: "Păi, tipul ăsta a fost nazist - el a torturat evrei"
Nu, el a fost obligat să tortureze evrei.
Odată ce accepți faptul că oamenii
au dreptul de a alege și că sunt liberi
să ia aceste decizii... liberi să facă
alegeri înseamnă să nu fie influențați
nu mai poți înțelege asta.
Toți suntem influențați în alegerile noastre
de către cultura care ne-a format, de către părinți
și de către valorile noastre dominante.
Așadar, suntem influențați - deci nu avem cum să facem "alegeri libere".
Care este cea mai măreață țară din lume? Răspunsul adevărat:
Nu ați fost peste tot în lume și nu știți
suficient de mult despre diferite culturi ca să răspundeți la această întrebare.
Nu știu pe nimeni care să răspundă așa.
Ei spun "e vechea și minunată S.U.A.!
Cea mai măreață țară din lume!
Nu e nici o introspecție... "Ai fost în India" - "Nu".
"Ai fost în Anglia? - Nu".
"Ai fost în Franța? - Nu."
Păi și atunci de unde știi?
Nu pot răspunde la asta - devin furioși pe tine.
Ei spun, "La dracu! cine naiba te crezi
de-mi spui mie cum să gândesc?"
Știți... Nu uitați: aveți de-a face cu oameni aberanți.
Ei nu sunt responsabili pentru răspunsuri;
ei sunt victime ale culturii ceea ce înseamnă
că au fost influențați de cultura lor.
Partea a 4-a: Răsăritul
Când luăm în discuție Economia Bazată pe Resurse
adesea se argumentează cu un număr de argumente nefondate.
E!
E! Hei!
Stai un pic!
Știu ce e asta. Se numește Marxism amice.
[Stalin a omorât 800 de milioane de oameni din cauza unor idei ca asta...]
Tatăl meu a murit în Gulag! (Siberia, n.t.)
Comunistule! Fascistule!
Dacă nu-ți place în America ar trebui să pleci!
În regulă, toată lumea, hai să ne calmăm...
Moarte Noii Ordini Mondiale!
Și pe măsură ce audienta
crește în mod irațional, șoc și confuzie:
brusc, mediatorul suferă un atac de cord.
Și filmul cu aparentă comunista nu mai este prezentat deloc.
Eroare de sistem
Revenire Inițiată - Restartat
Dar știți, le spun acestui gen de oameni
aflați în situații din astea "think tank"
Știți voi, genul ăla Club of Rome sau asemenea...
Ei spun "Marxist"!
Ce? Marxist? De unde ai scos asta?
Ei tocmai privesc asta ca pe o icoană la care țin...
e Sfântul lor Graal
și e unul lejer, știți voi.
Oamenii întreabă dacă sunt socialist, comunist sau capitalist
iar eu le spun că nu sunt nici unul din astea. De ce credeți
că acestea sunt singurele voastre opțiuni?
Toate aceste construcții politice
au fost creeate de scriitori care au presupus
că trăim pe o planetă cu resurse infinite.
Nici unuia din acești filosofi politici nici măcar
nu i-a trecut prin cap ca totul are un sfârșit.
Cred că comunismul, socialismul, libera inițiativă, fascismul
sunt părți ale unei evoluții sociale.
Nu poți face un pas gigantic
de la o cultură la alta...
sunt o mulțime de pași intermediari între ele.
Înainte ca toate care se termină în "istm" să apară
și viața evoluează așa cum am spus
cel mai ușor este să creezi toate condițiile
necesare următoarei etape
și asta implică aerul pe care îl respiri
apa pe care o bei, nevoia de siguranță
accesul la educație - pentru toți
toate aceste lucruri trebuie să le împărțim, să le oferim,
altfel, viața nu poate exista în nici o cultură.
Așa că trebuie să ne "Începem viața de la 0"
iar viața astfel reîncepută nu are loc în ea pentru nici un "istm".
Este " o viață bazată pe analiza valorii".
Dincolo de Limite
Este o simplă chestiune istorică faptul că
ceea ce domina cultura intelectuală
în orice societate particulară reflecta
interesele dominante ale grupului dominant din acea societate.
Într-o societate sclavagistă
credința în drepturile umane și ființele umane
și altele asemenea vor reflecta nevoile stăpânilor de sclavi.
Într-o societate, repet, care se bazează pe
puterea unor anumiți oameni de a controla și profită
de viețile și munca a milioane de alți oameni
dominantă culturală va
reflecta nevoile grupului dominant.
Așadar, dacă aruncăm o privire
ideile care prevalează în psihologie și
sociologie și istorie
și economie politica și în științele politice
reflecta fără dubiu interesele fundamentale ale elitelor.
Iar academicienii care întreabă prea mult
sunt trimiși la colț sau
etichetați ca "radicali".
Valorile culturale dominante
au tendința de a fi susținute și perpetuate
pentru că acestea sunt recompensate în acea cultură.
Și într-o societate în care succesul și
statutul sunt evaluate în bogăția materială
- nu în contribuția socială -
e ușor de văzut de ce lumea este așa cum este astăzi.
Ne confruntăm cu o perturbare a sistemului de valori
- complet denaturat -
în care prioritățile personale și sănătatea socială
sunt în plan secundar și în detrimentul
noțiunilor artificiale de bogăție fără limite.
Și asemenea unui virus, perturbarea acum
penetrează toate nivelurile de guvernare
- știri, media, - divertismentul - chiar și mediul academic.
Și are încorporate în structura sa
mecanisme de protecție
față de orice ar putea interfera cu ea.
Discipolii religiei Monetarismului de Piață
acești Autoproclamați Gardieni ai Stării de Fapt
în mod constant cauta căi pentru a împiedica gândirea analitica
care ar putea interfera cu credințele lor.
Cele mai obișnuite sunt: Dualitățile Predefinite.
Dacă nu ești Republican, trebuie să fii Democrat.
Dacă nu ești creștin, poate ești satanist.
Și dacă consideri că societatea poate fi semnificativ îmbunătățită
considerând probabil - n-ai de unde să știi-
oare poți avea grijă tuturor?
Ești doar un "Idealist".
Și cel mai infam dintre toate:
dacă nu ești pentru "piața liberă"
trebuie că ești împotriva libertății însăși.
Sunt un credincios în libertate!
De fiecare dată când auzi cuvântul libertate
fiind spus în orice context ar interfera cu guvernul
în orice context, asta pe înțelesul tău, înseamnă:
blocarea oportunităților de a transforma banii
în mai mulți bani, în favoarea posesorilor individuali de bani.
Asta este. Orice altceva îți spun
"avem nevoie de mai mult confort pentru oameni"
"oo, e vorba de libertate împotriva tiraniei" și așa mai departe
de fiecare dată când auziți asta puteți să decodați că mai devreme
și cred că veți găsi o corelație imediată
de fiecare dată când faceți asta.
Și asta, într-un sens, s-ar putea numi:
o Sintaxă. O sintaxă a înțelegerii și a valorii.
Deci, guvernele își reglementează propria recunoaștere
și ar putea spune:" O dar nu am vrut asta nicidecum"!
dar în realitate, exact asta fac.
Întocmai cum ai vorbi gramatical
și ar trebui să urmărești regulile gramaticale
fără să recunoști care sunt acele reguli...
Și de aceea noi avem ceva care se numește "Sintaxa Valorilor de Reglementare"
pentru a sublinia asta. Așadar, de fiecare dată când ei utilizează aceste cuvinte:
"amestec în treburile guvernului", "lipsa libertăților" sau "libertate"
sau "progres" sau "dezvoltare"
poți să înțelegi ce vor în realitate să spună.
Bineînțeles, când auzi cuvântul "libertate"
exista tendința de a fi pus în aceeași propoziție
cu ceva numit "Democrație".
Este fascinant să vezi cum oamenii din zilele noastre par să creadă
că ei în realitate chiar au o influență
relevanță în ceea ce face guvernul
uitând însăși natura
sistemului nostru în care totul este de vânzare.
Singurul vot care realmente contează este votul monetar
și nu are nici o importanță vreun
activist declamând despre etică și responsabilitate.
Într-un sistem de piață, fiecare politician, fiecare legislatura
Și mai mult, fiecare guvern, este de vânzare.
Și, chiar cu o datorie de 20 de trilioane de dolari datorați băncilor
începând cu 2007,
acesta grămadă de bani ar fi putut schimba
să spunem, infrastructura energetică globală
prin trecerea la metode complet regenerabile
în loc să fie pompați într-o serie de instituții
care efectiv nu fac nimic util pentru a ajuta societatea
instituții care ar fi putut fi
desființate fără nici o repercursiune...
Condiționarea oarbă a politicilor
și politicienilor exista și oamenii încă mai cred în bunele lor intenții.
Realitatea este că, politica este o afacere
- nu prea diferită de oricare alta într-un sistem de piață...
și politicienilor le pasă mai mult de propriile interese înaintea la orice altceva.
Eu nu cred, cinstit, în profunzimea acțiunii politice.
Cred că acest sistem se contracta și se dilata după bunul plac.
Se adaptează la schimbări.
Cred că drepturile civile sunt o conveniență
pentru a legifera drepturile celor care dețin acele țări.
Eu cred că ele rezida numai în interesul propriu;
ei văd un anumit tip de libertăți ce par bune
- o iluzie a libertății - date oamenilor pentru a-i vota în fiecare zi din an
pentru că ei să aibă iluzia că participă la ceva.
Alegeri fără sens - așa că să putem fi că sclavii și să spunem
"Oo, am Votat"! Limitele dezbaterilor în această țară sunt stabilite
înainte ca dezbaterile propriu zise să înceapă și oricine
altcineva este marginalizat și făcut să pară fie
comunist, fie un fel de trădător
- un țăcănit - ăsta-i cuvântul...
Și acum îi spun conspirație. Vedeți, asta fac.
Ceva ce nu ar trebui să ne amuze nici măcar un moment:
acei oameni puternici se strâng împreună și au un plan!
"Nu se întâmpla asta! Ești un țăcănit! Conspirația ta e un bluff!"
Și dintre toate mecanismele care apăra acest sistem
sunt două care se repetă cu precădere.
Primul este această idee ca sistemul acesta este "cauza"
progresului material pe care l-am văzut pe această planetă.
Ei bine... Nu-i.
Sunt două noțiuni de bază care
au creeat așa numita "bogăție"
și explozia demografică pe care o vedem azi.
Prima: avansul exponențial al tehnologiei productive;
prin ingeniozitatea științifică.
și a doua: descoperirea inițială a energiei abundente a hidrocarburilor
- care este fundația curentă a întregului sistem socio-economic.
Piața liberă / capitalismul / monetarismul
sistemul de piață - ori cum vreți să-l numiți...
care n-a făcut nimic altceva decât să se cocoațe pe acest avans
distorsionând sistemul de inițiativă și defazând
în mod grosolan metodele de utilizare și distribuția acestor bogății.
Al doilea mecanism de apărare este împărțirea socială beligeranta
generată de ani întregi de propagandă
care vede orice alt sistem social
ca o cale către ceva numit tiranie
împodobita cu nume variate cum ar fi Stalin, Mao, Hitler...
și moartea pe care au generat-o aceștia.
Păi, pe cât de despotici au fost aceștia
laolaltă cu abordările sociale pe care ei le-au perpetuat...
când vine vorba de jocul morții
când vine vorba de uciderea în masă sistematică
zilnică a ființelor umane...
NIMIC în istorie nu se compara cu ceea ce avem astăzi.
Foametea - fără precedent în ultimul secol de istorie...
nu este cauzată de lipsa hranei.
Este cauzată de sărăcia relativă.
Resursele economice erau atât de inechitabil distribuite
încât săracii nu aveau suficienți bani
cu care să cumpere mâncarea care ar fi fost
disponibilă dacă și-ar fi permis să plătească.
Acesta ar fi un exemplu de Violenta Structurală.
Alt exemplu: în Africa și în alte zone...
mă voi concentra în mod particular asupra Africii...
zeci de milioane de oameni mor de SIDA.
Din ce cauză mor aceștia?
Nu pentru că nu am ști cum să tratăm SIDA.
Sunt milioane de oameni în țările bogate
care trăiesc remarcabil de bine deoarece
aceștia au medicamentele care o tratează.
Oamenii din Africa, care mor de SIDA
nu mor din cauza virusului HIV...
Ei mor pentru că nu au banii cu care
să plătească pentru medicamentele care să îi țină în viață.
Gandhi a văzut asta. A spus:
"Cea mai mortală formă de violenta este sărăcia."
și aceasta este absolut adevărat.
Sărăcia omoară cu mult mai mulți oameni decât toate războaiele din istorie;
mai mult decât toate crimele din istorie;
mai mult decât toate sinuciderile din istorie...
nu numai că Violența Structurală omoară mai mulți oameni
decât toată violenta comportamentala la un loc,
Violenta Structurală este principala
cauză a violenței comportamentale.
Dincolo de Limita
Petrolul este fundația
Și este prezent peste tot, la baza civilizației umane.
Sunt 10 calorii de energie a hidrocarburilor - petrol și gaz natural...
în fiecare calorie de mâncare pe care tu și eu o mâncam în lumea industrializata.
Fertilizantele sunt produse din gaz natural.
Pesticidele sunt făcute din petrol.
Utilaje agricole alimentate cu petrol sunt folosite la plantat - arăt - irigat - recoltat
transportat - împachetat. Tu împachetezi mâncarea
în plastic - care este petrol. Tot plasticul este petrol.
Sunt 28 litri de petrol într-un cauciuc de mașină.
Petrolul este pretutindeni; este omniprezent. Și numai datorită
petrolului există 7 miliarde de oameni, sau
aproximativ 7 miliarde de oameni pe planeta în acest moment.
Apariția acestei energii ieftine și ușoare
care, apropo, este echivalentă cu
miliarde de sclavi care lucrează non-stop
a schimbat lumea într-un mod radical în ultimul secol
și populația a crescut de 10 ori.
Dar, până în 2050, rezervele de petrol pot să susțină
mai puțin de jumătate din populația actuală a lumii
în ceea ce privește modul ei de viață actual.
Deci, scală de adaptare la un trăi diferit este pur și simplu enormă.
Lumea folosește acum șase barili de petrol pentru fiecare baril nou extras.
Cinci ani în urmă se foloseau doar patru
barili de petrol pentru fiecare baril nou.
Peste un an începând de acum se vor folosi
opt barili de petrol pentru fiecare baril nou extras.
Ce e deranjant pentru mine este
lipsă de orice efort real al guvernelor din întreaga lume
și a liderilor industriei mondiale pentru a face ceva diferit.
Avem aceste, așa-numite, încercări de a construi mai multe eoliene
și de a face ceva, poate cu Tide ...
ne-am apucat de încercări pentru a face mașinile noastre un pic mai eficiente
dar nu e nimic care să arate într-adevăr ca o revoluție
care să amelioreze aceste probleme - toate aceste pseudo-revoluții
sunt destul de minore și asta cred că este destul de înfricoșător.
Și guvernele care sunt conduse de acești economiști
care nu dau doi bani cu adevărat pe ceea ce ne interesează pur și simplu
încearcă să stimuleze consumul pentru a restabili prosperitatea trecută
în speranța utopica cum că acestea pot reconstitui trecutul.
Ei își consuma energia în tipărirea de bani lipsiți total de orice garanții.
Deci, în cazul în care economia se îmbunătățește
și revine faimoasa creștere economică
aceasta va fi doar de scurtă durată, deoarece
într-o perioadă scurtă de timp, numărată în luni
mai degrabă decât ani, va lovi din nou bariera de aprovizionare;
va fi un alt preț plătit - șoc...
și o recesiune și mai profundă. Așa că eu cred că
vom merge într-o serie de cercuri vicioase.
Așadar avem un grafic de creștere economică - prețuri înghețate
- după care totul se prăbușește. Acesta este nivelul la care suntem acum.
Apoi economia începe să își revină din nou, dar în acest moment avem această
realitate economică ce anulează posibilitatea de a produce energie mai ieftină.
Suntem la punctul culminant - suntem în cădere liberă din punctul de vedere al producției de carburant.
Nu exista o altă cale de a scoate mai mult și mai repede din pământ
ăsta înseamnă că lucrurile vor încetini, prețul pe carburant va scade ușor
cum a făcut la începutul lui 2009... dar apoi va avea o revenire
prețul țițeiului va începe să își revină
recent prețul a început să urce chiar și până la 80$
și ceea ce vedem este că, deși prețul este 80$ pe
baril acum, adăugând și colapsul economic,
oamenilor le este din ce în ce mai greu să își permită să cumpere.
Producția de țiței la nivel mondial în momentul de fata este de 86 de milioane de barili pe zi.
Peste 10 ani, vom fi în căutarea a
aproximativ 14 milioane de barili pe zi pe care vom trebui să îi înlocuim.
Nu există nimic la îndemâna care să acopere
nici 1% din această cerere.
Dacă nu vom face nimic îndeajuns de repede,
curând va fi o uriașă deficienta energetică.
Cred că marea noastră greșeala rezidă în nerecunoașterea
cu un deceniu în urmă că era necesar un efort concentrat
pentru a dezvolta aceste forme
sustenabile de energie.
Cred că nepoții noștri vor privi înapoi asupra acțiunilor noastre cu o
dezamăgire totală. "Ați știut că
aveți de a face cu un produs finit...
cum ați luat în considerare costrucția economică
"în jurul a ceva ce va dispare?"
Pentru prima dată în istoria omenirii
specia este confruntată acum cu epuizarea resursei principale
aflate în centrul sistemului nostru curent de supraviețuire.
Punctul culminant al acestei probleme
este că deși carburantul devine din ce în ce mai insuficient,
sistemul economic va continua să impună orbește
modelul sau malign de creștere economică...
ca oamenii să cumpere în continuare mai multe mașini alimentate de petrol
pentru a genera în continuare PIB și locuri de muncă...exacerbând declinul.
Oare sunt soluții pentru a înlocui
edificiul economiei bazate pe hidrocarburi?
Desigur.
Calea de care avem nevoie pentru a realiza aceste schimbări
nu se poate manifesta prin protocoalele necesare sistemului monetar
din moment ce soluții noi nu pot fi puse în aplicare
și implementate doar prin mecanismul profitului.
Oamenii nu investesc în energii regenerabile
deoarece nu sunt aducătoare de bani nici pe termen lung, nici pe termen scurt.
Iar condițiile care trebuiesc îndeplinite
se pot îndeplini numai cu o pierdere financiară serioasă.
Prin urmare nu exista stimulente financiare și
în acest sistem, dacă nu exista stimulente financiare, lucrurile nu se întâmpla.
și mai presus de toate, Peak Oil (Criza Petrolului) este
numai una dintre consecințele
epavei trenului social, care prinde viteza.
Alt declin include Apa Potabilă
- esențială vieții...
care s-a împuținat
pentru 2,8 miliarde de oameni
și se va împuțina pentru 4 miliarde până în 2030.
Producția Hranei:
Distrugerea suprafețelor arabile de unde
provine 99.7% din hrana de astăzi
are o viteză de 40 de ori mai repede decât se regenerează
iar în ultimii 40 de ani, 30% din suprafața arabila
a devenit neproductiva.
Nu mai spun că hidrocarburile sunt motorul principal
al agriculturii de astăzi și se afla în declin..
așa cum vor fi și rezervele de hrană.
În ceea ce privește resursele în general,
la obiceiurile noastre de consum curente, până în 2030
vom avea nevoie de două planete pentru a continua.
Fără să mai menționez distrugerea continuă
a biodiversității care susține viața
cauzând spasme mortale
și destabilizarea mediului pe întreg globul.
și cu tot acest declin
avem o creștere exponențială a populației
conform căreia, în 2030 vor fi peste
8 miliarde de oameni pe această planetă.
Numai producerea de energie va trebui
să crească cu 44% până în 2030, pentru a face față acestei cereri.
și din nou, din moment ce banii sunt singurii inițiatori ai acțiunii...
ne putem oare aștepta ca fiecare țară
de pe planeta să poată să-și permită
masivele schimbări necesare să revoluționeze agricultura,
procesarea apei, producția energetică și restul?
Când schema globală a piramidei datoriilor
distruge încet-încet întreaga lume...
Nemaivorbind de faptul că
rata actuală a șomajului
va deveni normalitate, datorită
naturii șomajului tehnologic.
Locurile de muncă nu se mai întorc.
și în final, o largă perspectiva socială.
Între 1970 și 2010, sărăcia
pe acesta planeta s-a dublat datorită sistemului...
și având în vedere starea actuală de fapt,
chiar credeți că vom vedea altceva
decât o altă dublare...
mai multă suferință și foamete în masă?
Începutul
Nu va mai exista nici o redresare.
Aceasta nu este o criză de durată
de care vom scăpa într-o bună zi.
Cred că următoarea fază prin care vom trece după
rundă următoare de colaps economic va fi cea a revoltelor populare.
Când indemnizațiile de șomaj nu se vor mai plăti
din cauză că statul nu va mai avea bani.
și când lucrurile se înrăutățesc astfel încât oamenii își pierd încrederea
în liderii aleși, vor cere o schimbare
asta dacă nu ne omorâm între timp între noi
sau nu distrugem mediul înconjurător.
Mi-e frică să nu ajungem într-un punct din care nu mai existe întoarcere...
și asta mă frământă la infinit.
Facem tot ce putem pentru a evita această stare.
Este clar că suntem în pragul unei mari tranziții în viața umană...
Că ne confruntăm acum cu o schimbare
fundamentală a vieții așa cum o știm de un secol.
Trebuie să fie o legătură între economie
și resursele acestei planete
resursele fiind, bineînțeles, orice formă de viață animală sau vegetală;
sănătatea oceanelor și toate celelalte.
Este o paradigmă monetară care nu va ceda,
până când nu va ucide și ultima ființă umană.
Grupul "din interior" va face totul pentru a rămâne la putere
și asta este ceea ce trebuie să țineți minte.
Ei vor folosi armata și marina și alte minciuni...
sau orice altceva trebuie pentru a rămâne la putere.
Ei nu sunt pe cale să renunțe
deoarece ei nu cunosc nici un alt sistem care să le perpetueze clasă.
În direct din New York
Protestele Globale Închid Economia Mondială
În direct - Londra
În direct - China
[În direct - Africa de Sud]
În direct - Spania
În direct - Rusia
În direct - Canada
În direct - Arabia Saudită
Creșterea ratei criminalității în Vest
Națiunile Unite declara Starea de Urgență Globală
Șomajul la nivel mondial atinge 65%
Frica izbucnirii unui Război Mondial continua
Prăbușirea generată de datorie creează acum penurie alimentară
Luați-i înapoi
Deoarece nici o violență nu a fost raportată
protestele fără precedent vor continua...
se pare că echivalentul a miliarde de dolari
sunt sistematic retrase din conturile bancare
din toată lumea și în schimb...
evident, acum sunt aruncate în
fata băncilor centrale mondiale.
ACEASTA ESTE LUMEA VOASTRĂ
ACEASTA ESTE LUMEA NOASTRĂ
REVOLUȚIA ESTE ACUM